КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2026 року Київ справа №320/42829/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Сас Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2  
до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Обухівського об`єднаного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
Рух справи
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:
1. Визнати протиправною бездіяльність Обухівського об`єднаного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по досягненню ним 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ та зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по досягненню ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про позивача до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без використання будь-яких засобів ЄДДР та без надання згоди на обробку персональних даних.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував про протиправність відмови у видачі заявнику паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. №2503-ХІІ. Така відмова, на переконання позивача, примушує до обробки персональних даних заявника та порушує гарантовані Конституцією України права та свободи громадянина України. Крім того, позивач вважає, що Положення про паспорт громадянина України, затверджене постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. № 2503-XII є чинним, а тому заява про видачу паспорта-книжечки у відповідності до вимог чинного законодавства підлягає задоволенню.
Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 01.09.2025 позовну заяву залишив без руху, надав строк для усунення недоліків.
Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 28.10.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області подано до суду відзив на позовну заяву, з якої вбачається, що такий проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти позову зазначає про те, що його дії повністю відповідають вимогам чинного законодавства України та вчинені в межах наданих повноважень. На думку відповідача, порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України регулюється Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та Постановою Кабінету Міністрів України, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302. Відповідач наголошує, що чинним законодавством передбачено оформлення паспорта громадянина України із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, а прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, припинено. У зв`язку з цим територіальні органи ДМС не наділені повноваженнями видавати паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року поза межами встановленої законом процедури.
Також відповідач зазначає, що на ім`я неповнолітнього ОСОБА_2 раніше вже були оформлені паспорти громадянина України для виїзду за кордон із використанням засобів Єдиного державного демографічного реєстру та присвоєнням унікального номера запису в Реєстрі (УНЗР). При цьому законний представник позивача підписав відповідні заяви-анкети та надав згоду на обробку персональних даних. Відтак, на думку відповідача, персональні дані вже внесені до Реєстру, а тому його вимоги щодо оформлення паспорта без використання відомостей Реєстру є необґрунтованими. Крім того, відповідач вказує, що незгода особи з чинним правовим регулюванням або її релігійні чи світоглядні переконання не можуть бути підставою для невиконання вимог законодавства та створення винятків із загального порядку оформлення документів. Посилаючись на положення Конституції України, Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», а також практику Європейського суду з прав людини, відповідач зазначає, що обробка персональних даних та ведення Єдиного державного демографічного реєстру здійснюються на підставі закону, переслідують легітимну мету забезпечення громадської та національної безпеки й не становлять непропорційного втручання у права особи. З огляду на викладене, відповідач вважає, що оскаржувані дії є правомірними, а підстави для зобов`язання оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відсутні, у зв`язку з чим просить у задоволенні позову відмовити повністю.
У відповіді на відзив до позовної заяви, позивач зазначає, що доводи відповідача, викладені у відзиві, є необґрунтованими та не спростовують позовних вимог. Зазначає, що відповідач не навів жодної норми Положення про паспорт громадянина України № 2503-XII, яка б передбачала можливість відмови у видачі паспорта у формі книжечки через відсутність рішення суду. Вимога про надання такого рішення при первинному зверненні за оформленням паспорта не передбачена законодавством та є безпідставною. Посилання відповідача на Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр», постанову КМУ № 302 та наказ МВС № 456 є необґрунтованими, оскільки зазначені нормативні акти регулюють порядок оформлення паспорта у формі ID-картки, тоді як предметом спору є отримання паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-XII. Право особи на отримання паспорта-книжечки підтверджене постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17, висновки якої відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають врахуванню судом. Крім того, на думку позивача, факт оформлення позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон не може бути підставою для відмови у видачі паспорта-книжечки. Згода на обробку персональних даних, надана для оформлення закордонного паспорта, стосується виключно відповідної адміністративної процедури та не поширюється автоматично на оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки. Таким чином, вважає, що відзив не містить належних правових підстав для відмови позивачу у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки та не спростовує заявлених позовних вимог.
Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Відповідно до свідоцтва про народження серії  НОМЕР_1 від 08.08.2009 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначено: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документований 10.11.2016 паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 та 03.10.2022 паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 . У зв`язку з цим, має присвоєний УНЗР №20090718-01219, за особистою згодою ОСОБА_3 , як законного представника при оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
01.08.2025 ОСОБА_2 , по досягненню 16-річного віку звернувся із заявою до Обухівського об`єднаного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, в якій просив оформити паспорт громадянина України у вигляді книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII. Вказану заяву підписано ОСОБА_1 , як законного представника.
Відповідач листом №80.3238-2718/80.3238.1-25 від 05.08.2025 повідомив про відсутність підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки. Відповідач зазначив, що відповідно до Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 паспорт громадянина України оформлюється із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру та виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Також відповідач вказав, що до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспортів зразка 1994 року такі паспорти можуть оформлятися лише громадянам, щодо яких набрало законної сили рішення суду про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки. У зв`язку з відсутністю такого рішення суду відповідач відмовив позивачу в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.
Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем врегульовані положеннями Конституції України, Законом України "Про захист персональних даних" від 01.06.2010 за №2297-VI, Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 за №5492-VI, Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 за №2503-XII, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України" від 14.07.2016 за №1474-VIII, постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" від 25.03.2015 за №302.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №5492-VI суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.
Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина (ч.1 ст.4 Закону №5492-VI).
Частиною 1 статті 13 Закону №5492-VI передбачено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.
Одним із документів Реєстру, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зазначено паспорт громадянина України (пп. "а" п.1 ч.1 ст.13 Закону № 5492-VI).
Відповідно до частини 3 статті 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.
Форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета (ч. 1, 2 ст. 14 Закону №5492-VI).
Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України (частини 1, 2 статті 21 Закону №5492-VI).
Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій (ч.4 ст.21 Закону №5492-VI).
Перелік інформації, яка вноситься до паспорта громадянина України, визначено у частині 7 статті 21 Закону №5492-VI. Він містить, зокрема: унікальний номер запису в Реєстрі; відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи.
У статті 7 Закону №5492-VI визначено перелік інформації про особу, яка вноситься до Реєстру, в якій, крім зазначеного, передбачено, що у разі оформлення паспорта громадянина України до Реєстру за згодою особи вносяться також відцифровані відбитки пальців рук особи (пункт 13 частини 1 статті 7).
На виконання положень частини 2 статті 15 та абзацу 2 частини 2 статті 21 Закону №5492-VI Кабінет Міністрів України 25.03.2015 прийняв Постанову №302, якою затвердив зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок №302).
За змістом пункту 2 вказаної Постанови №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено: з 1 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII; з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.
Згідно з підпунктом 1 пункту 7 Порядку №302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюється на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.
Пунктом 131 Порядку №302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься, зокрема, така інформація: біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук (за згодою особи).
Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні дані особи.
Відповідно до пунктів 2, 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, паспорт видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктами 5, 6, 8, 13 Положення № 2503-ХІІ паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт". На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України". На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.
Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.
Для одержання паспорта (у формі паспортної книжечки) громадянин подає: заяву за формою, установленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.
Законом № 5492-VI та Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015, визначено порядок оформлення паспорта громадянина України.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 5492-VI та пункту 9 Порядку № 784 ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації, у разі, коли інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.
Абзацами 3-4 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302 установлено, що: - прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 р. припиняється; - паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 р., с чинним протягом строку, на який його було видано.
Положення про паспорт, яке визначає оформлення паспорта у формі книжечки або ламінованої картки із вклеєною фотокарткою (інформаційного листка), застосовується лише до правовідносин, які стосуються використання паспортних документів, які були видані до вказаної дати і є чинними на строк їх видачі.
Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду
Аналіз норм законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України, до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.
Це узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 820/3327/16, від 29 листопада 2019 року у справі № 260/1414/18, від 21 серпня 2020 року у справі № 260/99/19, від 10 грудня 2020 року у справі № 240/575/20 та від 08 червня 2023 року у справі № 380/5977/21.
Суд враховує, що правова позиція щодо наявності права громадян на отримання паспорта у формі книжечки, на яку позивач посилалась в позовній заяві як на підставу для видачі паспорта громадянина України у форму книжечки, була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року в зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).
Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17 за позовом особи до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, вказано на ознаки цієї типової справи:
а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення №2503-ХІІ;
б) відповідач - територіальні органи ДМС України;
в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ.
Розглянувши зразкову справу №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що норми Закону №5492-VI, на відміну від норм Положення №2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин), не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом»), не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя в контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі констатувала, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.
З урахуванням викладеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправними дії Відділу УДМС щодо відмови у видачі позивачеві паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ є обґрунтованими. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що самі по собі дії Відділу УДМС щодо відмови позивачеві у видачі їй паспорта громадянина України у формі книжечки відповідали Закону №5492-VI.
Суд встановив, що ОСОБА_2 , який досягнув 16-річного віку, та його батько звернулися до відповідача, як територіального підрозділу ДМС, з метою оформлення паспорта у вигляді паспортної книжечки та подали заяву від 01.08.2025 року. До цієї заяви вони додали окремі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта вперше.
Відповідач розглянув заяву в порядку Закону України "Про звернення громадян" та надав відповідь №80.3238-2718/80.3238.1-25 від 05.08.2025.
Ця відповідь не є правовим актом індивідуальної дії та не може вважатися рішенням про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке може бути оскаржено до суду, як це передбачено частиною 7 статті 16 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".
Водночас, у відповіді №80.3238-2718/80.3238.1-25 від 05.08.2025 відповідач заперечив право ОСОБА_2 на отримання такого паспорту, пославшись на те, що це не передбачено чинним законодавством.
Таким чином, вказану відповідь відповідача №80.3238-2718/80.3238.1-25 від 05.08.2025 суд розцінює саме як неправомірну відмову у вчиненні дій щодо оформлення та видачі паспорта у формі книжечки. Адже, по перше, чинним законодавством чітко не визначено форми відповідного рішення. І, по друге, зазначена відповідь надана на звернення, яке стосувалось реалізації права на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки, тоді як цією відповіддю у реалізації такого права відмовлено. Отже, вказаною відповіддю відповідач, як суб`єкт владних повноважень, вчинив владні управлінські дії, якими порушено права та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. Тобто такі дії можуть бути предметом оскарження в адміністративній справі.
З огляду на викладене та беручи до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду у рішенні за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17, суд вважає протиправною відмову відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки неповнолітньому сину позивача .
Щодо посилання відповідача, що чинним законодавством передбачено оформлення паспорта громадянина України із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, а прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, припинено. У зв`язку з чим територіальні органи ДМС не наділені повноваженнями видавати паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року поза межами встановленої законом процедури, суд зазначає наступне.
На сьогодні передбачена можливість отримання особою паспорта громадянина України у формі ID-картки. Водночас, таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.
Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 806/3265/17.
Суд зазначає, що відсутність механізму виконання певних вимог Закону (ст. 14 Закону), не позбавляє суб`єкта владних повноважень від виконання таких вимог Закону, що також передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Відтак, суд визнає такі доводи відповідача неспроможними, оскільки вони суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) щодо права особи на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки у зв`язку з ненаданням нею згоди на обробку персональних даних.
Додатково суд враховує, що наказом МВС України № 456 від 06.06.2019 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі Тимчасовий порядок), який розроблений відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України", постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302", Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 № 2503-XII.
Вказаним Тимчасовим порядком визначено порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку.
Отже, вказаний Тимчасовий порядок додатково підтверджує, що у випадку наявності в особи рішення суду про зобов`язання органу ДМС оформити та видати цій особі паспорт громадянина України зразка 1994 року, орган ДМС зобов`язаний видати такий паспорт.
Посилання відповідача на те, що позивач раніше був документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон та має присвоєний УНЗР, не спростовують права позивача на звернення із заявою про оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки. Сам по собі факт внесення персональних даних до Єдиного державного демографічного реєстру не є передбаченою законом підставою для відмови в оформленні такого паспорта.
За наведених обставин суд дійшов висновку, що відмова відповідача в оформленні та видачі позивачу паспорта громадянина України у формі книжечки ґрунтується на підставах, не передбачених законом, а тому є протиправною.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах є визнання відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт № 2503-XII протиправною та зобов`язання відповідача оформити та видати такий паспорт.
Водночас, щодо позовних вимог про оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі книжечки без передачі будь-яких даних про позивача до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без використання будь-яких засобів ЄДДР та без надання згоди на обробку персональних даних, суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що порядок видачі паспорта у формі паспортної книжечки, інформація, що вноситься до паспорта, порядок її внесення визначаються Положенням про паспорт № 2503-XII і суд своїм рішенням не може встановлювати щось інше, ніж те, що передбачено цим Положенням. 
Крім того, суд враховує, що при видачі паспорта у формі, визначеній Положенням № 2503-ХІІ, не передбачено внесення даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру
Також, з матеріалів адміністративної справи, судом встановлено, що що при зверненні до органу міграційної служби із заявою-анкетою про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданий 10.11.2016 та серії НОМЕР_3 , виданий 03.10.2022 та присвоєно унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (УНЗР), який є незмінним, що додатково вказує на безпідставність позовних вимог в цій частині.
З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
З урахуванням повноважень суду, передбачених статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнає відповідні дії відповідача протиправними та зобов`язує його оформити та видати неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, отже останньому підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, територіальним підрозділом якого є відповідач.
Керуючись статтями 242-246, 255 КАС України, суд,
У Х В А Л И В:
1. Адміністративний позов – задовольнити частково.
2. Визнати протиправною відмову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Обухівського об`єднаного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.
3. Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Обухівського об`єднаного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області оформити та видати неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.
4. У задоволені решти позовних вимог – відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (м. Київ, вул. Березняківська, буд. 4-А; код ЄДРПОУ 42552598) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім ) гривень 96 коп.
6. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя  Сас Є.В.