П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/32091/25	

Категорія: 106000000 Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
Місце ухвалення: м. Одеса
Дата складання повного тексту:16.01.2026р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого – Бітова А.І.
суддів – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі – ГУ ДСНС) у Одеській області про:
- визнання протиправними дій ГУ ДСНС у Одеській області, яка полягають у нарахуванні та виплаті позивачу за період з 01 березня 2018 року по 07 січня 2025 року (день виключення зі списків) індексації грошового забезпечення в неповному розмірі, з порушенням абз.абз.4, 6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі – Порядок №1078);
- зобов`язання ГУ ДСНС у Одеській області нарахувати і виплатити на користь позивача за період з 01 березня 2018 року по 07 січня 2025 року індексацію-різницю грошового забезпечення 3 878,31 грн у загальній сумі 318897,16 грн в період з 01 березня 2018 року по 07 січня 2025 року (день виключення зі списків) включно відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15 січня 2004 року №44 (далі – Порядок №44).
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що з огляду на абз.4 п.5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Зокрема, представник позивача зазначає, що грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року складало 9031,32 грн, а за березень 2018 року- 9 616,16 грн. Отже, у березні 2018 року грошовий дохід збільшився на 584,84 грн порівняно з лютим 2018 року. Індексація грошового забезпечення за березень 2018 року становить 4 463,15 грн. У зв`язку з цим, відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078 представник позивача вважає, що сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, то позивач має право на індексацію-різницю в сумі 4 463,15 грн - 584,84 грн = 3 878,31 грн та за період з 01 березня 2018 року по 07 січня 2025 року в загальному розмірі 318 897,16 грн.
Також позивач вважав, що він має право на компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що на розгляді Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа № 420/32083/25, предметом спору якої є перерахунок грошового забезпечення позивача з визначенням посадового окладу шляхом множення прожиткового мінімуму працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року на відповідний коефіцієнт. Таким чином, якщо позов у справі №420/32083/25 буде задоволено, то буде підвищено у січні 2020,2021,2022,2023 роках розмір окладу (відповідно, усього доходу). На думку представника відповідача, право на отримання індексації повинно визначатись у кожному разі при збільшенні окладів. Також на розгляді Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа №420/32084/25, предметом спору якого є виплата індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року. На думку представника відповідача, в результаті розгляду справи №420/32084/25 на користь позивача розмір грошового забезпечення у лютому 2018 року може бути іншим, а відповідно, зміниться різниця між доходом позивача у лютому та березні 2018 року, що може вплинути на визначення права щодо отримання фіксованої індексації-різниці.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДСНС в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДСНС в Одеській області щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 індексації–різниці грошового забезпечення в розмірі 3 878,31 грн щомісячно за період з 01 березня 2018 року по 28 січня 2020 року включно відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078.
Зобов`язано ГУ ДСНС в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення в розмірі 3878,31 грн щомісячно за період з 01 березня 2018 року по 28 січня 2020 року включно в загальному розмірі 88 700,52 грн (вісімдесят вісім тисячі сімсот гривень 52 копійки) відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078,із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44, з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог, – відмовлено.
В апеляційній скарзі ГУ ДСНС в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу спожив/чих цін перевищує поріг індексації, який встановлено у розмірі 103%. При базовому місяці березень 2018 року величина приросту ІСЦ для проведення індексації з`являється у грудні 2018 року. Тому у відповідача підстави для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в період березень-листопад 2018 року відсутні. Щодо позиції позивача про нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення за спірний період у фіксованій величині. 
Апелянт зазначає, що Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" (який діяв в період спірних правовідносин) і Порядок №1078 такого поняття не містять. Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте постановою Уряду №1013 від 09 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується. Крім того, позивачу з липня 2019 року по січень 2022 року була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення в межах бюджетних асигнувань. Аналізуючи вищевказані підстави, вважаємо, що у суду першої інстанції не було підстав визначати протиправною бездіяльність у ненарахуванні та невиплаті відповідачем індексації грошового забезпечення з 30 січня 2020 року по 06 січня 2022 року у фіксованій величині відповідно до норм абз.абз.4, 5, 6 п.5 Порядку №1078.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року іншими учасниками справи не оскаржено.
Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДСНС в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України.
Сторони не заперечують, що позивач проходив службу у ГУ ДСНС в Одеській області з 02 вересня 2004 року по 07 січня 2025 року.
Відповідно до витягу з наказу ГУ ДСНС в Одеській області від 07 січня 2025 року №19-НК/60 головного майстра-сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 вважати таким, що справи та посаду здав, знято з усіх видів забезпечення, виключено із списків особового складу та направлено для подальшого проходження служби 07 січня 2025 року.
На запит позивача ГУ ДСНС в Одеській області надало позивачу листом від 22 серпня 2025 року №60 01.2-6368/6013 розрахункові листки за період з 01 січня 2016 року по 07 січня 2025 року, витяги з наказів та копію послужного списку, та повідомило про відсутність правових підстав для нарахування та виплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 07 січня 2025 року.
Вирішуючи справу (в частині задоволених позовних вимог), суд першої інстанції виходив з того, що грошове забезпечення за березень 2018 року збільшилось на 584,84 грн порівняно з лютим 2018 року, то позивач має право на отримання індексації-різниці грошового забезпечення в розмірі 3 878,31 грн (4 463,15 грн – 584,84 грн) до дати наступного підвищення тарифних ставок (окладів).
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення в розмірі 3878,31 грн щомісячно за період з 01 березня 2018 року по 28 січня 2020 року.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, Постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2023 року №1013 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2022 р. №398", Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно ст.ст. 1, 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ (далі – Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частинами 2, 3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-ХІІ (далі – Закон №1282-ХІІ), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ст. 4 Закону).
Відповідно ст.6 Закону №1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Відповідно абз.8 п.4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно – правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постановах від 19 липня 2019 у справі № 240/4911/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 815/2590/18, від 04 вересня 2020 року у справі № 120/2005/19-а.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що позивач має право на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, а відсутність такого нарахування та невиплата індексації є порушенням вимог Закону №1282-XII та Порядку №1078.
Щодо індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в за період з 01 березня 2018 року по 28 січня 2020 року варто зазначити, що право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абз.2 п.1-1, абз.6 п.5 Порядку №1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абз.абз.2, 5 п.4 Порядку №1078).
Поняття індексації-різниці викладено у абз.абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 п.5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року передбачають обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз.3);
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз.4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абз.6 п.5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз п.1, абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 дає підстав для висновку, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Колегія суддів зазначає, що 01 березня 2018 року набрала чинності Постанова №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила п.п.5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21.
З матеріалів справи вбачається, що поточна індексація за спірний період не є предметом даного спору.
В свою чергу, позивачу не нараховувалась і не виплачувалась індексація – різниця за період в оскаржуваний період.
З огляду на приписи п.5 Порядку №1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Верховний Суд у вищезазначених справах дійшов висновку, що для правильного застосування абз.абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:
розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абз.5 п.5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абз.5 п.4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розрахункового листа за лютий 2018 року позивачу було нараховано грошове забезпечення в розмірі 9 031,32 грн, відповідно до розрахункового листа за березень 2018 року позивачу було нараховано грошове забезпечення в розмірі 9 616,16 грн.
Отже, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 склав 584,84 грн (9 616,16 грн - 9 031,32 грн).
Величина приросту індексу споживчих цін – 253,3%. Прожитковий мінімум у березні 2018 року – 1 762 грн. Сума індексації за березень 2018 року розраховується як прожитковий мінімум працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100.
1762, 00 грн. *253, 30 % = 4 463, 15 грн.
Колегія суддів зазначає, що грошове забезпечення за березень 2018 року збільшилось на 584,84 грн порівняно з лютим 2018 року, то позивач має право на отримання індексації-різниці грошового забезпечення в розмірі 3 878,31 грн (4 463,15 грн - 584,84 грн) до дати наступного підвищення тарифних ставок (окладів).
За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення в розмірі 3 878,31 грн щомісячно за період з 01 березня 2018 року по 28 січня 2020 року.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 01 червня 2026 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.