Дата документу 18.05.2026
Справа № 334/10048/25
Провадження № 2/334/844/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Козлової Н.Ю., за участю секретаря Александрової А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :
Представник ТОВ «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 16.05.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» був укладений кредитний договір № 33705812, згідно з умовами якого відповідач отримав 3000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 
Згідно з п.1.1 кредитного договору № 33705812 від 16.05.2024 року, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів, сплатити Комісію (за наявності) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Позивач умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму, але Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору.
Заборгованості Відповідача становить 20439,00 грн, яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 3000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків – 15939 грн; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту – 0 грн; прострочена заборгованість за штрафами становить – 1500 грн.
В зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати, які були ними понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025 року справу передано для розгляду головуючому судді Козловій Н.Ю.
04 грудня 2025 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернулася до Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.
09 грудня 2025 року надійшла відповідь з Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.
Ухвалою суду від 10.12.2025 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
Інші процесуальні дії не вчинялися.
03.02.2026 року від представника Відповідача, адвоката Кузнєцової А.С., через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву в якому сторона Відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог у зв`язку з відсутністю відсутність належних доказів перерахунку кредитних коштів саме на картковий рахунок ОСОБА_1 .. 
Також, зазначають про протиправне нарахування Кредитором штрафу у розмірі 1500,00 гривень та процентів за період з 19.08.2024 року по 11.05.2025 року.
12 березня 2026 року представником позивача – адвокатом Кузнєцовою А.С. заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи копії довідки АТ «ПУМБ» від 23.02.2026 року.
В судове засідання представник позивача не з`явився, 12.05.2026 року, через підсистему «Електронний суд» направив суду додаткові пояснення по справі в яких просив суд відзив на позовну заяву залишити без розгляду та задоволення, позовну заяву задовольнити у повному обсязі та розглядати справу без його участі. 
Інші учасники судового процесу у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до змісту ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
З позовної заяви вбачається, що 16.05.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» був укладений договір про споживчий кредит № 33705812 (надалі – Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 3000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором (а.с.4-10). 
Згідно з п.1.1 кредитного договору № 33705812 від 16.05.2024 року, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів, сплатити Комісію (за наявності) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. 
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Пунктом 11.1. кредитного договору № 33705812 від 16.05.2024 року, сторони домовились про те, що цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором, що містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб а формі, що відповідає вимогам законодавства. Визнання недійним, неукладеним, нікчемним будь-якого додатку, документу, що є частиною цього договору або окремих умов цього договору не має наслідком недійсність, нікчемність або неукладеність цього кредитного договору (індивідуальна частина) в цілому і сторони підтверджують, що уклали б цей кредитний договір індивідуальна частина) і без включення до нього умов, що визнані недійними, нікчемними, неукладеними.
Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підтвердження чого надана довідка про ідентифікацію (а.с.11-зворотна сторона). Хоча в самій довідці судом не встановлено яким одним із способів, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України було здійснено ідентифікацію та верифікацію ОСОБА_1 .
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи вказується особа, яка створила запит.
Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом безготівкового переказу на банківську платіжну картку/особистий рахунок Позичальника (уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача). 
Втім, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів виконання позивачем умов договору щодо перерахування грошових коштів у розмірі 3000,00 грн відповідачу, як-то платіжної інструкції, банківської виписки тощо. 
Розділ 12 договору містить реквізити платіжної картки позичальника « НОМЕР_1 ». Повних реквізитів банківської платіжної картки та підтвердження належності вказаної банківської картки відповідачу матеріали справи не містять.
Посилання позивача на лист від 21.10.2025 № 7/16785 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» про успішність операції, із вказівкою номеру транзакції, суми та персональних даних відповідача – ОСОБА_1 , суд до уваги не приймає, оскільки відсутні повні реквізити банківської платіжної картки.
Натомість матеріали справи містять відповідь АТ «ПУМБ» на звернення ОСОБА_1 , з якої вбачається, що за весь період картка з № НОМЕР_1 , відповідачу не належала. 
Отже, позивач не надав суду належних доказів надання кредитних коштів у розмірі 3000,00 гривень відповідачу. 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, за своєю природою змагальність судочинства заснована на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача).
Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду.
Він нівелює можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.
Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті526 ЦК України). Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних зобов`язань.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України).
При цьому, на виконання вимог ч.1ст. 638 ЦК України сторони у вказаних договорах про споживчий кредит досягли згоди щодо всіх істотних умов цих правочинів, в зв`язку з чим вони в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Само по собі укладення договору сторонами не свідчить про його виконання сторонами.
Аналізуючи всі надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що стороною Позивача не доведено факт виконання умов договору в частині перерахування кредитних коштів саме на банківську платіжну картку, яка належить відповідачеві. 
Як додатковий доказ відсутності зобов`язань за кредитним договором № 33705812 від 16.05.2024 року суд вважає відсутність будь яких оплат Відповідачем, що підтверджується розрахунком заборгованості. 
За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем виникнення між ним та відповідачем зобов`язальних правовідносин на відповідних договірних умовах, які б були прийняті відповідачем, не доведення самого факту надання відповідачу кредитних коштів, а отже і не доведення наявності простроченого грошового зобов`язання у відповідача перед позивачем та його розмір, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог повністю.
Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги до задоволення не підлягають, тому судові витрати залишаються за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265, 274-279, 280-283 ЦПК України, суд, 

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено 18 травня 2026 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.