КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 362/6351/25 Апеляційне провадження № 33/824/2805/2026	Головуючий у суді першої інстанції - Рубан Т.П.  Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Нежури В.А., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Євдокимовим Дмитром Андрійовичем на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, 08.08.2025 близько 18:00 год. на перехресті автомобільних доріг Т-1006 та С-100717 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 , під час виконання обгону не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем HONDA HR-V, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку під керуванням водія ОСОБА_2 та повертав ліворуч на автомобільну дорогу С-100717 (в напрямку села Велика Бугаївка), чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 14.6 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України) за що відповідальність передбачена за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.10.2025 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 , через свого захисника, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а матеріали справи направити до органу Національної поліції для належного оформлення. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при винесенні оскаржуваної постанови суд безпідставно взяв до уваги лише версію, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, та безпідставно не взяв до уваги той факт, що другий учасник ДТП, порушуючи вимоги ПДР, без включення покажчика лівого повороту різко змінив напрямок свого руху, виїхавши на зустрічну полосу руху, по якій рухався ОСОБА_1 , з наміром здійснити поворот ліворуч, внаслідок чого і сталося зіткнення автомобілів. Тобто, другий учасник ДТП перед початком руху, перестроюванням чи будь-якою зміною напрямку руху мала пересвідчитись, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, тобто виконати вимоги пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху.
Вказує, що суд не врахував, що ОСОБА_1 не міг бачити прилягаючу дорогу ліворуч, бо її закривали кущі, що підтверджувалось наявними в матеріалах справи фотографіями. 
Зазначає, що враховуючи необхідність ретельної перевірки версії ОСОБА_1 щодо механізму ДТП та вини у ній другого водія, а також недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, які не можуть бути усунуті в ході судового розгляду, справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню на додаткове опрацювання (додаткову перевірку) до органу поліції, під час якого необхідно усунути відповідні недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, склавши його у відповідності до встановленого законом процесуального порядку, та у встановлений законом процесуальний спосіб вирішити питання щодо наявності або відсутності вини в діях учасників дорожньо-транспортної пригоди.
Також апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце повідомлені належним чином. 
Відповідно до вимог статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2025 була винесена оскаржувана постанова. В судовому засіданні скаржник присутній не був, копія оскаржуваної постанови судом не направлялася. Апеляційну скаргу подав 03.05.2026, через підсистему «Електронний суд». ОСОБА_1 зазначив, що звільнившись з військової служби, про існування вказаної постанови дізнався наприкінці квітня 2026 року, отримавши її копію в додатках до цивільного позову. 
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, які з`явились у судове засідання, апеляційний суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки встановив, що він, керуючи автомобілем TOYOTA CAMRY, здійснював обгін з виїздом на зустрічну смугу та не завершив цей маневр до в`їзду на перехрестя, продовживши його на перехресті всупереч вимогам підпункту «а» пункту 14.6 ПДР, що перебувало у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Статтею 124 КУпАП передбачають відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пункт 1.9 Правил дорожнього руху передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (підпункт "б" пункту 2.3 Правил дорожнього руху).
Підпункт «а» пункту 14.6 Правил дорожнього руху забороняє водіям здійснювати обгін на перехресті. 
Згідно з визначенням термінів, наведеним у пункті 1.10 Правил дорожнього руху: обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху; перехрестя - це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.
Суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті автомобільних доріг Т-1006 та С-100717, а зіткнення відбулося в момент, коли ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA CAMRY, продовжував виконувати маневр обгону з виїздом на смугу зустрічного руху. Такі обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників пригоди, фотоматеріалами та відеозаписом, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.
Посилання апелянта на те, що він розпочав маневр обгону до в`їзду на перехрестя, не спростовує факту порушення вимог підпункту «а» пункту 14.6 ПДР України, оскільки визначальним є не момент початку такого маневру, а його здійснення в межах перехрестя, де обгін прямо заборонений Правилами дорожнього руху.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що водій автомобіля HONDA HR-V ОСОБА_2 нібито здійснила поворот ліворуч без увімкнення покажчика повороту та з порушенням вимог пунктів 10.1, 10.3 ПДР України. 
Як правильно зазначив суд першої інстанції, такі твердження не узгоджуються з первинними поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими безпосередньо після ДТП, у яких будь-які посилання на відсутність сигналу повороту чи інші порушення з боку водія HONDA HR-V відсутні, більше того, самими матеріалами справи також не підтверджено цей факт.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що виконуючи маневр повороту ліворуч на перехресті, ОСОБА_2 мала право розраховувати на дотримання іншими учасниками дорожнього руху вимог ПДР, у тому числі заборони здійснення обгону на перехресті, що відповідає положенням пункту 1.4 ПДР України.
Посилання скаржника щодо обмеженої оглядовості у зв`язку з наявністю кущів поблизу місця пригоди суд не може взяти до уваги, оскільки надані стороною захисту фотознімки не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин та не підтверджують неможливості належного сприйняття дорожньої обстановки саме з місця водія транспортного засобу під час руху. Водночас відповідно до підпункту «б» пункту 2.3 ПДР України на водія покладається обов`язок бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну.
Апеляційний суд також відхиляє доводи скарги щодо необхідності повернення матеріалів справи до органу поліції для додаткового оформлення. Матеріали справи містять достатній обсяг доказів для встановлення всіх істотних обставин події, а протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП та містить відомості, необхідні для правильного вирішення справи. Будь-яких істотних порушень процесуального закону, які б перешкоджали з`ясуванню фактичних обставин справи або ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно встановив фактичні обставини події, надав належну оцінку зібраним доказам та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою судом першої інстанції постановою, однак висновків суду не спростовують.
Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін. 
Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Євдокимовим Дмитром Андрійовичем, залишити без задоволення.
Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду