Справа № 703/3112/26 
2-о/703/137/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Криви Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника – адвоката Холодняк В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Березняківська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -
встановив:
В інтересах заявника ОСОБА_1 звернувся її представник адвокат Холодняк В.М., заінтересована особа – Березняківська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення.
В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері.
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично проживала у своєї доньки ОСОБА_1 без реєстрації. Такимч чином, ОСОБА_2 на день своєї смерті постійно проживала в квартирі АДРЕСА_3 .
Оскільки ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 постійно з нею проживала та є також що прийняла спадщину в розумінні положень ч.3 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , на який прийняла спадщину після своєї матері та не оформила в нотаріальному порядку.
Нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори 05.11.2025 листом № 1801/01-16 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видати неможливо, оскільки не підтверджено документами прийняття спадщини між спадкодавцем і спадкоємцем, а в разі проживання разом із спадкодавцем на час його смерті, необхідно встановити в судовому порядку факт постійного проживання разом із спадкодавцем.
Просить суд встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 підтримали заявлені вимоги з підстав, зазначених у заяві та просили їх задовольнити. 
Від Березняківської сільської ради надійшла заява про розгляд кримінального провадження за відсутності представника.
В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Зокрема, свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає по сусідству із заявницею на одній площадці. Матір заявниці раніше проживала у с. Сунки Черкаського району, а у 2006 році ОСОБА_6 забрала матір до себе, оскільки погіршився її стан здоров`я. Вона (свідок) працювала лікарем, а тому ОСОБА_1 часто запрошувала до своєї матері, яка проживала разом з нею, задля консультації по стану здоров`я ОСОБА_2 . Вона (свідок) часто бувала вдома у ОСОБА_1 , тому впевнено стверджує, що мати заявниці ОСОБА_2 проживала разом із ОСОБА_1 , за виключенням перебування у лікарні і дод самої смерті ОСОБА_2 . 
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству із заявницею та їй відомо, що ОСОБА_1 у 2006 році забрала до себе свою матір, яка постійно проживала із ОСОБА_6 до дня своєї смерті.
Заслухавши заявника, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого Виконавчим комітетом Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується даними Виписки з погосподарської книги №6 на 2021-2025 роки Бенрезняківської сільської ради Сунківського старостинського округу, номер погосподарського обліку 0500-3.
ОСОБА_1 для померлої ОСОБА_2 - є донькою, що підтверджується даними Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 01.10.2025 згідно з яким за яким ОСОБА_7 зареєструвала шлюб 29 вересня 1967 року на змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », даними свідоцтва про народження видане на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де матір`ю значиться ОСОБА_7 .
Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Таким чином ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері.
За даними паспорта НОМЕР_2 виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області від 15 серпня 2002 року, ОСОБА_1 значиться зареєстрованою з 07.12.1983 по даний час за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно довідки Виконавчого комітету Березняківської сільської ради Сунківського старостинського округу Черкаського району Черкаської області № 65 від 24.04.2026 про те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 була постійно зареєстрована в АДРЕСА_1 , але не проживала, інші особи зареєстровані не були.
Згідно акту від 27.04.2026 складеного правлінням АСББ «Антей», що в квартирі АДРЕСА_3 в період з березня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживала ОСОБА_2 у своєї доньки ОСОБА_1 .
Таким чином, ОСОБА_2 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала без реєстрації разом із своєю донькою ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3 , в якій зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї.
Тобто ОСОБА_1 у відповідності до положень ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 ..
Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Оскільки ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 постійно з нею проживала та є також що прийняла спадщину в розумінні положень ч.3 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , на який прийняла спадщину після своєї матері та не оформила в нотаріальному порядку.
Нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори 05.11.2025 листом № 1801/01-16 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видати неможливо, оскільки не підтверджено документами прийняття спадщини між спадкодавцем і спадкоємцем, а в разі проживання разом із спадкодавцем на час його смерті, необхідно встановити в судовому порядку факт постійного проживання разом із спадкодавцем.
Оскільки на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 в квартирі по АДРЕСА_2 , тому заяви до нотаріуса у шестимісячний термін не подавала, про відмову від прийняття спадщини не заявляла.
Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Метою звернення ОСОБА_1 до суду є встановлення факту постійного проживання її як спадкоємця із спадкодавцем ОСОБА_2 на час її смерті, для подальшого оформлення в нотаріальному порядку отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що залишився після смерті ОСОБА_2 ..
Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. 
Суд зазначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування", виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Пунктом 23 зазначеної постанови встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Тобто, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
З урахуванням досліджених судом документів, а також показів свідків, судом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно проживала без реєстрації разом із ОСОБА_1 до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_2 .
Оскільки в позасудовому порядку заявник позбавлена можливості встановити наведений факт, а встановлення даного факту має для нього юридичне значення, суд вважає за можливе задовольнити її заяву в повному обсязі.
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 256, ст. 10, 11, 60, 213-215, 259 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Березняківська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Головуючий: Ю. В. Крива