Справа № 676/553/26
Номер провадження 2-а/676/38/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2026 року м. Кам`янець-Подільський 

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі
головуючої судді Гладій Л.М.,
за участі секретаря судового засідання Сенчишеної Р.М.,
позивача Яснила А.Г.,
представника відповідача Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради Зюзіної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради про скасування Постанови про накладення штрафу, - 

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради про скасування Постанови серії КП № 00018503 від 01.12.2025 року інспектора з паркування і благоустрою Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради Хвалинської М.М. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП.
Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.12.2025 року він отримав лист від Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради № 2042/09-04 від 10.12.2025 року, Постанову серії КП № 00018503 від 01.12.2025 року про те що, об 11 год. 36 хв. 15.10.2025 року він на транспортному засобі CHEVROLET NIVA номерний знак НОМЕР_1 по вул. Князів Коріатовичів в м. Кам`янець-Подільський Хмельницька область не оплатив паркування на платному майданчику, що є порушення вимоги (р.15 ПДР), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.152-1 КУпАП, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.1 ст.152-1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300,00 грн. Не погоджуючись із зазначеним, він 25.12.2025 року звернувся із скаргою до Департаменту житлово-комунального господарства про скасування вищевказаної Постанови та 20.01.2026 року, однак йому відмовлено у звільнені від адміністративної відповідальності. Вважає вищевказану Постанову незаконною, умисно сфальсифікованою та такою, що грубо порушує закони та Конституцію України, оскільки він є інвалідом війни 2 групи, тому має право на гарантовані пільги, встановлені законодавством України, для ветеранів війни - інвалідів війни. При виконанні службового завдання державного значення він отримав складний перелом, внаслідок чого має обмежені фізичні можливостям, тому 
автомобіль є його рятівником та єдиним способом, щоб вибратися до міста, де отримати пенсію, оплатити комунальні послуги, купити їжу для сім`ї та корм для домашніх тварин. Так, близько 10 год. 15.10.2025 року він, на своєму транспортному засобі CHEVROLET NIVA номерний знак НОМЕР_2 поїхав в АТ «Ощадбанк» в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, що по пр. Грушевського, буд.42, однак через те, що парко місця для осіб з інвалідністю були зайняті, він кілька разів об`їжджав квартал і нарешті припаркувався на вільному місці паркування по вул. Князів Коріатовичів, де залишив свій автомобіль, на якому встановлені знаки «водій з інвалідністю». Під час паркування транспортного засобу та під час від`їзду з місця паркування інспектора з паркування не бачив, ніхто не робив йому зауваження. Вважає, що якби інспектор з паркування діяла відповідно до вимог чинного законодавства, він би знайшов паркувальника і тоді би на місті вчинення правопорушення вирішив всі питання без звернення до суду. Внаслідок порушення законів та Конституції України він був позбавлений конституційного права щодо надання правової допомоги на місті вчинення адміністративного правопорушення, натомість Постанова серії КП № 00018503 від 01.12.2025 року про адміністративне правопорушення складена на 47-ий день після вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, до протоколу не були долучені фотографії з місця скоєння адміністративного правопорушення, не зазначено конкретне місце розташування транспортного засобу з прив`язкою до нерухомих споруд. З огляду на викладене, просить скасувати вищевказану Постанову про накладення адміністративного стягнення, звільнивши його від сплати від сплати судового збору, як інваліда війни ІІ гр., зобов`язати відповідача видалити вказану Постанову з Реєстру, поклавши судові витрати на відповідача.
Представник відповідача Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради Батринюк Н.В. направила суду Відзив на позов, в якому зазначила, що підстав для застосування ч.7 ст.30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» у зазначеній справі відсутні, оскільки обов`язок щодо виділення та облаштування спеціальних місць на майданчику виконано оператором з паркування належним чином. На виконання вищевказаних норм та врегулювання порядку надання пільг щодо безоплатного паркування особами з інвалідністю, КМ України затверджено Постановою № 585 від 25.05.2011 року Порядок надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів (далі - Порядок). Відповідно до п.5 Порядку, безоплатне маркування здійснюється шляхом розташування транспортного засобу на місці для безоплатного маркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також з дотриманням Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою КМ України № 1342 від 03.12.2009 року і Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, при цьому в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу розміщується розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю». Як вбачається із наведених правових норм, безоплатне паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю може здійснюватися виключно в межах місць для стоянки, визначеними операторами майданчиків для платного паркування та позначені відповідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою. Згідно з вимогами розд.33,34 ПДР місця для осіб з інвалідністю позначаються дорожніми знаками 5.42.1 або 5.42.2, якими позначаються місця для паркування із табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю», а також дорожньою розміткою 1.35, що безпосередньо позначає місця для паркування індивідуального транспорту осіб з інвалідністю та транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю. 
Так, матеріалами фотофіксації підтверджено, що транспортний засіб позивача був розміщений на звичайному платному паркувальному місці, яке не позначене дорожнім знаком із табличкою 7.17; не має відповідної горизонтальної розмітка має звичайну ширину 2,5 м, а не 3,5 м як у випадку з місцями для осіб з інвалідністю. 
У випадку розміщення транспортних засобів поза межами місць, призначених для водіїв, які належать до категорії осіб з інвалідністю або осіб, що їх перевозять, - паркування здійснюється на загальних підставах. Отже, позивач ОСОБА_1 скористався загальним платним місцем для паркування, а тому, був зобов`язаний здійснити оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування на загальних підставах.
Право на пільгу щодо безоплатного паркування реалізується шляхом використання саме спеціально визначених та належним чином позначених місць. Використання звичайного паркувального місця свідчить про добровільний вибір позивачем загальних умов користування майданчиком для платного паркування. Таким чином, підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152 КУпАП не вбачається, а Постанова є законною, обґрунтованою та винесеною з дотриманням вимог чинного законодавства. З огляду на викладене просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 направив Відповідь на Відзив, в якому зазначив, що він близько 11 год. 40 хв. 15.10.2026 року вийшов з AT «Ощадбанк» по пр. Грушевського, буд.42 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницька область та підійшов до свого автомобіля CHEVROLET NIVA номерний знак НОМЕР_2 , який на 20 хв. залишив на вул. Князів Коріатовичів, поряд із місцем для паркування осіб з інвалідністю, яке було зайнято іншим автомобілем. На лобовому склі його автомобіля ніякого повідомлення не було. Наполягає на тому, що як би таке повідомлення було, він би без будь-яких вагань сплатив 15,00 грн. за паркування, оскільки є законослухняним громадянином, тому просить скасувати Постанову серії КП № 00018503 від 01.12.2025 року головного спеціаліста, інспектора з паркування і благоустрою Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради Хвалинської М.М. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн. за правопорушення передбачене ч.1 ст.152-1 КУпАП.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради Зюзіна Т.В. позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.
Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступних доводів та мотивів.
За змістом ст.2 КУпАП завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд встановив, що 01.12.2025 року інспектором з паркування і благоустрою Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради Хвалинською М.М. Постановою серії КП № 00018503 від 01.12.2025 року, ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу CHEVROLET NIVA номерний знак НОМЕР_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП.
Зі змісту оскаржуваної Постанови, вбачається що, водій транспортного засобу CHEVROLET NIVA номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 об 11 год. 36 хв. 15.10.2025 року по вул. Князів Коріатовичів в м. Кам`янець-Подільський Хмельницька область не оплатив паркування на платному майданчику, що є порушення вимоги (р.15 ПДР), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.152-1 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується Посвідченням серії НОМЕР_3 від 01.02.2007 року.
Так, згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Кодекс України про адміністративні правопорушення містить спеціальні норми щодо притягнення до відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, зафіксованих інспектором з паркування.
Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу CHEVROLET NIVA номерний знак НОМЕР_1 , об 11 год. 36 хв. 15.10.2025 року здійснив паркування в межах відведеного майданчика для платного паркування по вул. Князів Коріатовичів в м. Кам`янець-Подільський Хмельницька область, не оплативши паркування на платному майданчику, чим на думку відповідача, порушив вимоги р.15 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.152-1 КУпАП.
За змістом ч.1 ст.152-1 КУпАП, порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.
Частина 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 8.1 ПДР України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальникам.
Пунктом 33.5.38 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 визначено знак, що позначає місце для стоянки. Застосовується знак для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою "Р" та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою "Р" та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.
Відповідно до вимог ст.279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст.14-2 цього Кодексу.
Правові та соціальні основи дорожнього руху визначені Законом України № 3353-XII від 30.06.1993 року «Про дорожній рух» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до ст.14 якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ст.53 вказаного Закону юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Відповідно до ст.52-2 зазначеного Закону при розміщенні транспортних засобів на майданчику для платного паркування особи, які розміщують транспортні засоби на такому майданчику, оплачують вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортного засобу згідно з тарифом, встановленим органом місцевого самоврядування відповідно до порядку формування тарифів на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Інспекторам з паркування забороняється приймати грошові кошти у готівковій формі в рахунок оплати вартості таких послуг та/або в рахунок оплати штрафів, накладених на місці вчинення правопорушення.
Положення ч.1 цієї статті не застосовуються у випадках, визначених ч.ч.6,7 ст.30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» щодо місць для безоплатного паркування, а також до осіб та транспортних засобів, які відповідно до закону та/або рішення відповідної міської, селищної, сільської ради звільняються від оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів на спеціально відведених (позначених) на цих майданчиках місцях.
Аналогічні положення закріплені п.п.26,29 Правил паркування транспортних засобів, затверджені Постановою КМ України № 1342 від 03.12.2009 року.
Судом встановлено, що згідно Посвідчення серії НОМЕР_3 від 01.02.2007 року, позивач у справі, ОСОБА_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни.
Відповідно до вимог п.22 вказаних Правил на майданчиках для паркування обов`язково облаштовуються місця (в обсязі не менше 10 відсотків загальної кількості, але не менш як одне місце) передбаченого стандартами розміру, позначені дорожніми знаками та дорожньою розміткою для паркування транспортних засобів, зазначених у ч.6 ст.30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». Відстань від в`їзду на майданчик для платного паркування до найближчого такого місця не повинна перевищувати 50 метрів.
Разом з тим, відповідно до ч.ч.6 та 7 ст.30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським об`єднанням осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю» та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю. Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю», повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів. Кількість місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, становить не менше 10 відсотків загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше одного місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.
Якщо власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування не забезпечили виділення та облаштування місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такими місцями на відповідних майданчиках вважаються місця, на яких розміщені транспортні засоби, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.
Місця для безоплатного паркування транспортних засобів, передбачені ч.6 цієї статті, також виділяються на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, їх власниками/співвласниками (управителями) або орендарями, на проїзних частинах автомобільних доріг і тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів) - органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (суб`єктами господарювання, якщо їм у встановленому порядку передано відповідні частини доріг і тротуарів для ведення господарської діяльності) з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою (ч.8 ст.30 вказаного Закону ).
Порядок надання пільг власникам транспортних засобів, зазначених у ч.6 цієї статті, на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування та на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги щодо зберігання транспортних засобів (крім автостоянок - гаражних кооперативів), визначається Кабінетом Міністрів України (ч.11 ст.30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»).
Згідно з п.2 Порядку надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 25.05.2011 № 585 (далі по тексту Порядок № 585), право на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів надається, зокрема, водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю (далі - водії).
Документом, що посвідчує право на безоплатне паркування транспортного засобу, є пенсійне посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, або посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, в яких міститься запис про інвалідність (п.4 Порядку № 585).
Як встановлено пунктом 5 Порядку № 585, безоплатне паркування здійснюється шляхом розташування транспортного засобу на місці для безоплатного паркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також з дотриманням Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1342, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу розміщується розпізнавальний знак Водій з інвалідністю.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі несплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.152-1 КУпАП тільки тоді, коли є наявність відповідного складу правопорушення у діях особи, тобто, сукупності ознак за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати, як правопорушення.
В контексті спірних правовідносин, склад адміністративного правопорушення наявний у випадку несплати вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування особою, у якої був такий обов`язок.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1,2 та 8 цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у ч.1 ст.14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абз.3 ч.1 ст.279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).
Положення ч.1 цієї статті не застосовується у випадках, визначених ч.6,8 ст.30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» щодо місць для безоплатного паркування, а також до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.

Від оплати за муніципальні платні стоянки (паркування) в Україні звільняються зокрема особи з інвалідністю ІІ групи. 
Як зазначалось вище, ОСОБА_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни.
Матеріалами справи, зокрема фотосвітлинами підтверджено, що у верхньому лівому куті лобового скла транспортного засобу позивача ОСОБА_1 CHEVROLET NIVA, номерний знак НОМЕР_2 , міститься розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» 
Оскільки позивач на підставі закону, як інвалід ІІ групи внаслідок війни звільнений від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів, він не є суб`єктом вказаного правопорушення, отже останній мав законне право на безоплатне паркування, тому, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КупАП в незалежності від того, в якому місці на паркувальному майданчику припарковано автомобіль.
Таким чином, слід розрізняти «місця для інвалідів» на паркувальному майданчику і гарантоване законом право на безоплатне паркування визначеному переліку осіб, тому незалежно від того, є на платній стоянці спеціально позначені місця чи ні, громадянин з інвалідністю має право безоплатно користуватися такою парковкою, а так само якщо спеціально відведені місця для осіб з інвалідністю на парковці зайняті, водій з інвалідністю (або водій, який перевозить особу з інвалідністю) має право безкоштовно зайняти будь-яке інше загальне вільне місце на цьому паркувальному майданчику. Для цього слід пред`явити документ, в якому є запис про інвалідність: пенсійне посвідчення, посвідчення отримувача державної соціальної допомоги (яке виплачується замість пенсії) або довідку про надання пільги. 
З огляду на зазначене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та про відсутність у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП, що відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» , а тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 19, 76, 77, 121, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.

Скасувати Постанову інспектора з паркування і благоустрою Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради Хвалинської М.М. серії КП № 00018503 від 01.12.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.152-1 КУпАП - закрити.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради, код ЄДРПОУ: 03356364, місцезнаходження: вул. Соборна, буд.5 м. Кам`янець-Подільський Хмельницька область поштовий індекс 32300.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20 травня 2026 року.

Суддя          Л.М.Гладій