Справа № 352/167/26
Провадження № 2/352/532/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Кузьменка С.В.,
за участю 
секретаря судового засідання Нетреб`яка М.І.,
відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»
до  ОСОБА_1 

про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження та процесуальні рішення
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2026 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» (далі- Позивач) до ОСОБА_1 (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 8469 гривень та розгляд справи призначено на 24 лютого 2026 року.
24 лютого 2026 року судове засідання відкладено на 08 січня 2026 року у зв`язку із неявкою Відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
08 квітня 2026 року судове засідання відкладено на 11 травня 2026 року у зв`язку із клопотанням Відповідача.
11 травня 2026 року в судове засідання з`явився Відповідач.
Представник Позивача одночасно із позовною заявою подав клопотання про проведення судового засідання без їх участі, не заперечують проти винесення заочного рішення.
11 травня 2026 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 14 травня 2026 року.

ІІ. Стислий виклад позиції сторін
Позивач зазначає, що 26 серпня 2023 року Відповідач уклав разом із ним кредитний договір (оферти) № 26.08.2023-100002263. Відповідно до умов договору Відповідачу надано кредит у розмірі 4500 гривень, строком на 42 дні (дата повернення кредиту 06 жовтня 2023 року), денна процентна ставка – 2.1 %.
В свою чергу Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 8469 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі - 4500 гривень, заборгованість по процентах в розмірі 3969 гривень.
Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь:
-заборгованість за Кредитним договором у розмірі 8469 гривень;
-судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 2662 гривні 40 копійок.
Відповідач впросила відмовити в позові. Зазначила, що вона особисто кредит не брала та кредитні кошти не отримувала. Договір укладений всупереч її волі, внаслідок шахрайський дій сторонніх осіб, які їй дзвонили та яким вона продиктувала одноразовий ідентифікатор. Повідомила, що до поліції не зверталась із заявами про вчинення кримінального правопорушення.

ІІІ. Докази, досліджені судом
1.Пропозиція про укладення кредитного договору (оферти) від 26 серпня 2023 року, відповідно до якої Відповідач погодилась та підписала за допомогою одноразового ідентифікатора Н158 на умови і правила надання кредиту, а також зобов`язується дотримуватись даних умов та правил.
2.Заявка кредитного договору № 26.08.2023-100002263, відповідно до якої Позивач надає Відповідачу (який підписав за допомогою одноразового ідентифікатора Н158) кредит у розмірі 4500 гривень строком на 42 дні, процентна ставка 2.1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, неустойка: 90 грн. 00 коп. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного
окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
3.Підтвердження укладення кредитного договору, відповідно до якого Відповідач отримала кошти у розмірі 4500 гривень, черговий період користування кредитом – кожні наступні 14 днів з дати закінчення первинного періоду, процентна ставка фіксована та становить 2.1%.
4.Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 26.08.2023-100002263 від 26 серпня 2023 року про споживчий кредит укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та Відповідачем, відповідно до якої станом на 06 жовтня 2023 року загальна вартість кредиту складає 8 469 гривень, а саме: за тілом кредиту – 4500 гривень та проценти за користування кредитом складають 3969 гривень.
5.Додаток до анкети Позивальника, відповідно до якого вказані всі персональні дані Відповідача.
6.Квитанція платіжної системи Liqpay 2356743110 від 26 серпня 2026 року, відповідно до якої 26 серпня 2026 року видана сума 4 500 гривень за договором № 26.08.2023-100002263 на платіжну карту 414950*35.
7.Договір №4507 про надання послуг в системі Liqpay від 01 листопада 2020 року, регулює відносини Банку з Клієнтом, згідно з якими Банк надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому та відправлення платежів за допомогою системи LiqPay (як визначено нижче), а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів за розпорядженням Клієнта на банківські картки Платників (надалі - "Послуги").
8.Довідка-Розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 26.08.2023-100002263 від 26 серпня 2023 року, відповідно до якої заборгованість Відповідача по кредитному договору № 26.08.2023-100002263 станом на 19 січня 2026 року складає 8 469 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 гривень, заборгованість по процентах в розмірі 3 969 гривень.
9.Інформація отримана з центрального вузла Системи Bank ID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом
В ході судового розгляду встановлено, що 26 серпня 2023 року між Позивачем та Відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого Відповідачеві надано кошти в кредит у розмірі 4 500 гривень строком на 42 дні, процентна ставка 2.1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (пункти ІІІ.1-ІІІ.5 цього Рішення).
26 серпня 2023року Позивачем перераховано кошти у розмірі 4 500 гривень на платіжну карту Відповідача, що підтверджується квитанцією (пункт ІІІ.6 цього Рішення).
Згідно із розрахунком, наданим Позивачем, станом на день подання позову до суду у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 8 469 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 гривень, заборгованість по процентах в розмірі 3 969 гривень (пункт ІІІ.8 цього Рішення).
Відповідач в судовому засіданні не підтвердила отримання кредитних коштів та заперечувала підписання кредитного договору нею особисто.

V. Висновки суду
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем укладено із Позивачем кредитний договір та отримано за цим договором кошти в сумі 4 500 гривень, що підтверджується договором та квитанцією (пункт ІІІ.1 та ІІІ.6 Рішення).

щодо укладення кредитного договору Відповідачем
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач не надала до суду доказів, які б підтверджували, що даний кредитний договір укладений за допомогою шахрайських дій. При цьому кошти отримані на картку, належну Відповідачеві за допомогою одноразового ідентифікатора, скерованого знов таки на телефон Відповідача, що підтверджено Відповідачем в судовому засіданні. Одночасно Відповідачем не надано доказів звернення до поліції із заявою про вчинення стосовно неї протиправних дій.
Судом встановлено, що Відповідачем договір підписаний одноразовим ідентифікатором, скерованим на номер телефону, що належить Відповідачеві, що остання підтвердила в судовому засіданні. 
Відповідач не надала будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень. 
Таким чином, Суд вважає, що немає підстав вважати, що в момент вчинення кредитного договору відповідачем було недодержано вимог статті 203 ЦК України не має.
Вказаний висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 08 квітня 2026 року у справі № 705/1938/25.
Таким чином, Суд вважає доведеним, що Відповідачем укладено кредитний договір та отримано на його виконання кошти в сумі 4500 гривень, а також наявність заборгованості за тілом кредиту в цьому ж розмірі станом на час розгляду справи Судом.
Відповідно розмір нарахованих відсотків становить 3969 гривень (42 дні* (4 500 гривень * 2.1 %).
Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення відсотків у розмірі 3969 гривень підлягають задоволенню.
У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.
Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається.
Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

VI. Щодо судового збору
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то сплата судового збору в цій справі покладається на Відповідача в повному обсязі.
Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 2662,40 гривень мають бути покладені на Відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 133, 141, 258, 259, 265, 268, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 задовольнити. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договорам (оферти) № 26.08.2023.-100002263 від 26 серпня 2023 року в сумі 8469 (вісім тисяч чотириста шістдесят дев`ять) гривень, з яких:
- 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень– заборгованість за тілом кредиту;
- 3969 (три тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять ) гривень– заборгованість за процентами.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У відповідності до статті 259 ЦПК України складення повного тексту рішення відкладено до 14 травня 2026 року.

Суддя          Сергій КУЗЬМЕНКО