Справа №461/3639/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року.           м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова 

у складі:
головуючого судді Юрківа О.Р.,
за участю:
секретаря судового засідання Некоз М.Ю.,
представниці заявника Коротинської А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокатеса Коротинська Аліна Петрівна, за участю заінтересованої особи: Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту народження,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокатеса Коротинська А.П. звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження. Свої вимоги мотивує тим, що заявник, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна (на той час - Українська РСР). Факт народження був зареєстрований 28 квітня 1988 року в Палаці новонароджених м. Сімферополь, про що складено актовий запис про народження № 1577. На підставі цього актового запису видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 28 квітня 1988 року, в якому вказано: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 . ОСОБА_1 є громадянином України та потребує встановлення факту свого народження для реалізації своїх цивільних прав. Метою звернення є отримання свідоцтва про народження, оскільки встановлення факту народження дозволить органам ДРАЦС поновити актовий запис про народження заявника та видати йому свідоцтво про народження, що потрібно для подальшого оформлення документів щодо постійного місця проживання. Без встановлення цього факту заявник не може повноцінно реалізовувати свої права, оскільки оригінальний актовий запис втрачений та недоступний через тимчасову окупацію території Автономної Республіки Крим. З метою отримання дубліката свідоцтва про народження або підтвердження факту реєстрації, було скеровано адвокатський запит від 18 грудня 2025 року до Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. У відповіді на запит від 30 грудня 2025 року № 454/33.21-02-17 Галицький відділ ДРАЦС повідомив, що Документи, що підтверджують факт реєстрації, на адвокатські запити не надаються відповідно до пункту 4 розділу IV "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні". За результатами перевірки в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян (Реєстр) актовий запис про народження № 1577 від 28 квітня 1988 року щодо ОСОБА_1 не виявлено. Оскільки Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України, неможливо здійснити перевірку паперових примірників актових записів, а Реєстр не містить повної інформації про актові записи з окупованої території, оскільки вони не були внесені до Реєстру. Поновлення втрачених актових записів можливе за заявою певних осіб (включаючи саму особу) з поданням підтверджуючих документів, але в разі неможливості витребування копій через окупацію, факт може бути встановлений у судовому порядку. Вказане свідчить про неможливість отримати дублікат. При цьому, реалізувати свої права, в тому числі щодо отримання документу, який посвідчує народження заявника, без свідоцтва про його народження не є можливим. Тому просить заяву задовольнити.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.05.2026 року відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання.
Представниця заявника у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, надали суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах заяви, та просить заяву задовольнити.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. 
Заслухавши пояснення представниці заявника, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна (на той час - Українська РСР). Факт народження був зареєстрований 28 квітня 1988 року в Палаці новонароджених м. Сімферополь, про що складено актовий запис про народження № 1577. На підставі цього актового запису видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 28 квітня 1988 року, в якому вказано: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 /а. с. 12/. 
З заяви, вбачається, що представниця заявника зверталась про видачу дублікату сідоцтва про народження.
У відповіді на запит від 30 грудня 2025 року № 454/33.21-02-17 Галицький відділ ДРАЦС повідомив, вбачається, що документи, що підтверджують факт реєстрації, на адвокатські запити не надаються відповідно до пункту 4 розділу IV "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні". За результатами перевірки в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян (Реєстр) актовий запис про народження № 1577 від 28 квітня 1988 року щодо ОСОБА_1 не виявлено. Оскільки Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України, неможливо здійснити перевірку паперових примірників актових записів, а Реєстр не містить повної інформації про актові записи з окупованої території, оскільки вони не були внесені до Реєстру. Поновлення втрачених актових записів можливе за заявою певних осіб (включаючи саму особу) з поданням підтверджуючих документів, але в разі неможливості витребування копій через окупацію, факт може бути встановлений у судовому порядку./а.с.14-15/
Відповідно до п. 5, ч. 2, ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України Заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Згідно ст.315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Пунктом 7 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Крім того, ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року в справі № 503/246/19 висловлена правова позиція з приводу того, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій ст.315 ЦПК України, не є вичерпним. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).
Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.20.2000 року №52/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 з урахуванням особливостей, передбачених цим пунктом. Пунктом 1.2 цих Правил визначено, Поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів. 
Частинами 3, 4 статті 49 ЦК України передбачено, що Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку , визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Згідно п. 3.17 наказу Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року, рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. 
Практика Верховного Суду (Касаційний цивільний суд) щодо встановлення факту народження в Автономній Республіці Крим до окупації (до 20 лютого 2014 року) формується з урахуванням недоступності паперових актових записів через тимчасову окупацію території. Хоча більшість справ стосується народжень після окупації, для випадків до 2014 року застосовується аналогічний підхід: якщо актовий запис не внесено до Державного реєстру актів цивільного стану (Реєстр) і перевірка паперових носіїв неможлива, факт встановлюється в судовому порядку для поновлення запису та видачі свідоцтва. Це базується на принципах захисту прав громадян України, зокрема права на ідентифікацію та громадянство. Нижче ключові позиції з постанов, які можуть застосовуватися за аналогією (з акцентом на випадки з Криму до 2014, де доступ заблоковано окупацією)
Постанова від 10 липня 2024 року у справі № 761/32986/23 (Касаційний цивільний суд): Суд встановив факт народження дитини в Севастополі (АР Крим) на підставі документів окупаційної влади, які визнані недійсними, але слугують доказами факту для реєстрації в Україні. Підкреслено, що окупація унеможливлює адміністративну перевірку, тому судовий порядок є обов`язковим. За аналогією для народжень до 2014: якщо паперові записи в Криму недоступні, копія свідоцтва (без ознак підробки) є достатньою для встановлення факту, з подальшим поновленням запису в ДРАЦС.
Постанова від 26 червня 2024 року у справі № 759/17678/22: Встановлено факт народження дітей в Сімферополі (АР Крим) з визнанням батьківства. Суд наголосив, що рішення є підставою для внесення відомостей про батьків до Реєстру та видачі свідоцтва. Для випадків до окупації: якщо Реєстр не містить даних (як у записах до 2014 з Криму), суд оцінює докази комплексно, включаючи паспорти та копії свідоцтв, без вимоги оригіналів з окупованої території.
Постанова від 31 січня 2024 року у справі № 643/1873/23: Підтверджено, що державна реєстрація народження на ТОТ (включаючи Крим) забезпечує права дитини на громадянство. Суд скасував відмову нижчих інстанцій, мотивуючи необхідністю уникнення формалізму через окупацію. Аналогія для до 2014: для старих записів (наприклад, 1980-і роки) суд встановлює факт на підставі копій, якщо адміністративне поновлення неможливе через відсутність доступу до архівів Криму. 
Постанова від 13 березня 2024 року у справі № 169/410/23: Документи з ТОТ оцінюються з іншими доказами; суд може збирати докази самостійно. Для народжень до окупації: копії свідоцтв без підробок (як НОМЕР_2 від 1988) є достатніми, якщо Реєстр неповний через невнесення даних з Криму.
Постанова від 21 серпня 2024 року у справі № 752/2623/24: Рішення суду про факт народження є підставою для внесення до Реєстру та видачі свідоцтва. Застосовується для випадків, де поновлення адміністративно неможливе через окупацію, включаючи старі записи з Криму.- Постанова від 23 листопада 2022 року у справі № 759/7001/22: Не вимагається попередня відмова ДРАЦС для звернення до суду; окупація є об`єктивною перешкодою. Для до 2014: якщо перевірка паперових примірників у Криму неможлива, суд встановлює факт безпосередньо.
У відповідності до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану (п.4 ст. 273 ЦПК України).
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», АР Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, наяку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.
Згідно з ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини заявника про те, що реалізувати свої права, в тому числі щодо отримання документу, який посвідчує народження заявника, без свідоцтва про його народження не є можливим знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, а тому заяву про встановлення факту народження  слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265,293, 315,317, ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Заяву задовольнити.
Встановити факт народження громадянина України ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна від матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українка та батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ), росіянин, про що в книзі реєстрації актів про народження 28 квітня 1988 року зроблено запис за № 1577. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.
Повний текст рішення складено 16.06.2026 року.

 
Суддя О.Р.Юрків.