ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

30 червня 2026 року 	Справа № 160/6546/26 	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
17.03.2026 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 27.09.2025 року комісії оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій при військовій частині НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 14 від 27.09.2025
- зобов`язати комісію оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій при військовій частині НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій та надати йому такий статус на підставі пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 11.08.2025 року звернувся до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій військової частини НОМЕР_1 із заявою про надання статусу учасника бойових дій, до якої було додано довіку від 08.11.2024 року № 14779. Відповідно до витягу з протоколу № 14 засідання комісії оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 27.09.2025 року позивачу відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю правових підстав для надання статусу учасника бойових дій (відсутність підтверджуючих документів про факт безпосередньої участі осіб в бойових діях) (на підставі п. 19, п.п. 1 п. 24 Порядку, п.п. 1 п. 18 Положення). Позивач не погоджується з вказаним рішенням та вважає його протиправним, оскільки єдиною умовою надання статусу учасника бойових дій особі, яка брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України - є довідка за формою згідно з додатком 6. Військова частина НОМЕР_2 08 листопада 2024 року видала довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за № 14779. У вказаній довідці було вказано, що позивач дійсно в період з 01.06.2024 по 17.07.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Петропавлівка Дніпропетровської області, н.п. Гришине Покровського району Донецької області. Підставою для видачі вказаної довідки слугував журнал бойових дій роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_2 (реєстраційний № 179 дск від 01.06.2024). Таким чином, довідка від 08.11.2024 року за № 14779 відповідає довідці передбачено за формою згідно додатку 6 до Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 р. № 887), яка, в свою чергу, встановлює факт участі позивача в бойових діях, і яка є підставою для надання статусу учасника бойових дій. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
20.03.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
16.04.2026 року від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що підставою для відмови у наданні позивачеві статусу учасника бойових дій стало те, що довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 08.11.2024 року № 14779, яка видана військовою частиною НОМЕР_2 , складена з порушенням норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» райони воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України. Вказані у довідці населені пункти Петропавлівка, Дніпропетровської області та Гришине, Покровського району, Донецької області не визначені як райони ведення воєнних (бойових) дій у період з 01.06.2024 року по 17.07.2024 року згідно наказів Головнокомандувача Збройних Сил України. Також, матеріалами справи не підтверджується участь позивача в районах ведення воєнних (бойових) дій та виконання бойових (службових) завдань під час безпосередньої участі особи заходах в районах ведення воєнних (бойових) дій. Враховуючи зазначені обставини, слід дійти до висновку, що факти особистої безпосередньої участі позивача у виконанні бойових завдань документально не підтверджуються та не надавались у розпорядження відповідача. З урахуванням зазначеного, оскаржуване рішення комісії в частині відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України є правомірним. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
17.04.2026 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що відповідач подав відзив з пропуском строків, встановлених КАС України, без аргументування поважності причин пропуску та без клопотання про поновлення таких строків. Відповідач не надає жодних запитів до в/ч, де проходив військову службу позивач, не вказала, чому виникла потреба в уточненні інформації, не було заслухано пояснень позивача, зокрема, його не було викликано на засідання, щоб надати необхідні пояснення. У жодному з вказаних пунктів не йде мова про необхідність участі у відповідних заходах в районах ведення воєнних (бойових) дій. Достатньо лише самого факту участі у заходах , необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Достатнім доказом такої участі є довідка за формою, яка наведена у додатку 6.
30.06.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк розгляду справи.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій військової частини НОМЕР_1 для надання йому статусу учасника бойових дій, надавши, зокрема довідку військової частини НОМЕР_2 № 14779 від 08.11.2024 року про його безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Рішенням комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 14 від 27.09.2025 року, позивачу відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю підтверджуючих підстав (фактів) участі в бойових діях.
Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
За правилами частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни відповідно до Конституції України визначає Закон №2011-ХІІ та регулює відносини у цій галузі.
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Відповідно до статті 5 Закону №3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Абзацом 1 пункту 19 частини 1 статті 6 Закону №3551-ХІІ учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 затверджений Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (зі змінами) (далі - Порядок №413).
За умовами пункту 4 Порядку №413 (у редакції чинній на момент спірних правовідносин) статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Відповідно до пункту 4 Порядку №413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України: для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення; для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів; для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації пр
За змістом абзацу 1 пункту 6 Порядку №413 особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.
Відповідно до абзацу 6 пункту 6 Порядку №413 комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.
Абзацом 1 пункту 8 Порядку №413 у разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.
З аналізу наведених норм Порядку №413 встановлено, що повноваження комісій не обмежуються формальною перевіркою поданих документів. На них покладено обов`язок здійснювати всебічну та об`єктивну перевірку обставин, які можуть підтверджувати участь особи в заходах, пов`язаних із захистом України. Зокрема, комісія зобов`язана не лише вивчати надані матеріали, а й, за необхідності, витребовувати додаткові документи, заслуховувати пояснення свідків та осіб, щодо яких розглядається питання про надання статусу учасника бойових дій.
За змістом пункту 24 Порядку №413 Комісія або міжвідомча комісія відмовляє заявнику в наданні статусу учасника бойових дій у разі:
1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій;
2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку;
3) подання недостовірної інформації;
4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Підставою для відмови позивачу статусу учасника бойових дій слугував висновок комісії про те, що довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 08.11.2024 року № 14779, встановлено, що вказані у довідці населені пункти Петропавлівка, Дніпропетровської області та Гришине, Покровського району, Донецької області не визначені як райони ведення воєнних (бойових) дій у період з 01.06.2024 року по 17.07.2024 року згідно наказів Головнокомандувача Збройних Сил України дій.
При цьому, підставою для видачі вищевказаної довідки є журнали бойових дій військової частини військової частини НОМЕР_2 , а власне довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
Таким чином, суд дійшов висновку, що довідка від 08.11.2024 року № 14779 відповідає довідці передбаченої за формою згідно додатку 6 до Порядку, яка в свою чергу, встановлює факт участі позивача у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, і яка є підставою для надання статусу учасника бойових дій.
За змістом пункту 4 Порядку №413 (в редакції чинній на момент прийняття відповідачем спірного в цій справі рішення), для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України підставою для надання статусу учасника бойових дій є довідка за формою згідно з додатком 6, яким затверджено форму довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Суд також зауважує, що враховуючи положення статті 6 Закону №3551-XII та пунктів 4, 5 Порядку №413, визначальною підставою для надання статусу учасника бойових дій є не формальне подання повного пакета документів, а підтвердження факту безпосередньої участі особи в бойових діях або заходах із забезпечення оборони України.
Документи виступають лише засобом доведення цієї участі, а не самостійною умовою для визнання такого статусу. Відтак, формальний підхід до розгляду поданих матеріалів, без врахування їх реального змісту та обставин, що свідчать про виконання особою завдань у зоні бойових дій, є неправомірним і суперечить меті правового регулювання законодавства у сфері захисту прав ветеранів війни.
Верховний Суд у постанові від 03.06.2025 у справі №620/11392/24 зазначив, що відповідач, вирішуючи питання про надання статусу учасника бойових дій позивачу зобов`язаний був врахувати відомості, наведені в довідці, навіть за відсутності інших документів, які вимагались положеннями Порядку №413 у редакції, чинній на момент подання матеріалів про надання статусу учасника бойових дій, зокрема, журналу бойових дій чи витягів з підсумкових бойових донесень.
Тому довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України є достатнім доказом на підтвердження факту участі позивача в заходах, пов`язаних з відсіччю та стримуванням збройної агресії, враховуючи також те, що така довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
Щодо доводів відповідача про те, що населені пункти Петропавлівка, Дніпропетровської області та Гришине, Покровського району, Донецької області не відповідають визначенню районів ведення воєнних (бойових) дій, затверджених рішенням Головнокомандувача ЗСУ.
Наказом Міністерство оборони України від 06.10.2020 № 363 «Про затвердження Інструкції з ведення Історичного формуляра, Історичної довідки та Журналу бойових дій», передбачено, що журнал бойових дій звітно-інформаційний документ, що входить до складу бойових документів, в якому відображається підготовка і хід бойових дій.
Журнал бойових дій ведеться у військових частинах (їх підрозділах) з моменту отримання наказу, директиви про залучення до ведення бойових дій до моменту завершення виконання завдань у районі бойових дій. Ведення журналу покладається на визначеною командиром особу.
Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що відповідачем необґрунтовано було прийнято рішення про відмову позивачу у наданні статусу учасника бойових дій, а отже для належного захисту порушених прав позивача, суд зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення по суті з урахуванням висновків суду.
У відповідності з Рекомендаціями №R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, дискреційним повноваженнями є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.
Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.
Заява позивача не розглянута в повному обсязі, оскільки відповідачем не здійснено аналізу поданих позивачем документів.
Поряд із цим, суд зазначає, що надання статусу учасника бойових дій є дискреційним повноваженням оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій при військовій частині НОМЕР_1 і суд не вправі втручатись у цю дискрецію та саме на відповідача покладено обов`язок з`ясувати всі обставини та прийняти відповідне рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій при військовій частині НОМЕР_1 оформлене протоколом № 14 від 27.09.2025 року про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
Зобов`язати комісію оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій при військовій частині НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій на підставі пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням оцінки наданої судом у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв