Справа № 185/1118/25
Провадження № 2/185/8210/26
З А О Ч Н Е 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Садової К.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 10221171962 від 13.01.2022 у розмірі 16 862, 77 грн. та судові витрати по справі. 
Позов обґрунтовано тим, що між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_1 13.01.2022 укладено кредитний договір № 10221171962 по продукту «Кредит на товар», відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 21 449,87 гривень строком на 24 місяці, на умовах строковості, платності з реальною процентною ставкою 53,90% річних. ТОВ «Сучасний Факторинг» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 25.12.2024 утворилась заборгованість у розмірі 16 862, 77 грн., яка складається з заборгованості: за тілом кредиту – 3 256, 24 грн., за сумою комісії/відсотків – 13 606,53 грн. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив розглядати справи за його відсутності за наявними доказами у справі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.
На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.
Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_1 13.01.2022 року укладено кредитний договір № 10221171962, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 21 449, 87 грн. строком на 24 місяці.
Відповідно до п. 2.1 договору, кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії, інші супутні платежі та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно п. 3 договору, сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, повернення та платності. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 53,90 %.
Позивачем надано паспорт споживчого кредиту по продукту «Кредит на товар» підписаний відповідачем, де викладені умови надання коштів, ідентичні умовам, викладеним у договорі. 
Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача з графіком щомісячного погашення кредиту підписана особисто відповідачем. 
Як вбачається із видаткової накладної № 35-6497744 від 13.01.2022 кошти в розмірі 18 999,00 грн. були перераховані відповідачем на придбання товару. 
Згідно виписки по особовому рахунку відповідача вбачається що ОСОБА_1 вносилися платежі на загальну суму 21 682,00 грн., однак станом на 25.12.2024 існує заборгованість відповідача за даним договором у сумі 16 862, 77 грн., яка складається з заборгованості: за тілом кредиту – 3 256, 24 грн., заборгованості за сумою комісії – 13 606,53 грн.
Отже, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами договору. 
Згідно з положеннями частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку; договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків.
Доказів визнання кредитного договору недійсними до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів на спростування факту їх підписання відповідачем.
Вимоги позивача заявлені на підставі невиконання відповідачем умов кредитного договору № 10221171962 від 13.01.2022.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
ТОВ «Сучасний Факторинг» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредитні кошти на умовах зазначених кредитним договором №10221171962 від 13.01.2022 року. Однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, внаслідок чого позивачем нарахована заборгованість на загальну суму у розмірі 16 862, 77 грн., яка складається з заборгованості: за тілом кредиту – 3 256, 24 грн., заборгованості за сумою комісії – 13 606,53 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. 
У ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога).
Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивачем надано Договір про надання правничої допомоги № 28/08/24 від 28.08.2024, Додаткову угоду № 5, Акт № 192 прийому-передачі наданих послуг від 08.01.2025 року на суму 6500,00 грн. 
Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло.
Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6 500,00 грн.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, позовну заяву задоволено, судові витрати в розмірі 2 422,40 гривень сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 265, 280-283, 304 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором № 10221171962 від 13.01.2022 у розмірі 16 862 (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн. 77 коп., яка складається з заборгованості: за тілом кредиту – 3 256, 24 грн., заборгованості за сумою комісії – 13 606,53 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» судові витрати : судовий збір сплачений позивачем при поданні до суду позову 2 442 (дві тисячі чотириста сорок дві ) грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., а всього 8 922 (вісім тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. 
Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», код ЄДРПОУ 35310044, місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 39 літ. А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя         С.  Г.  Юдіна