Справа № 344/8013/26 
Провадження № 2/344/5105/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року м.Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого – судді Антоняка Т.М.,
секретаря Чабанюк Ю.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - 
В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 15.07.2025 року зареєстровано шлюб з відповідачкою. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 .
Позивач зазначає, що основною причиною розірвання шлюбу є те, що через різні характери та ставлення один до одного у них часто виникають сварки, які призвели до того, що на даний час разом не проживають, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Їхня сім`я розпалась і збережена бути не може. За таких підстав позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Дочку на подальше виховання та утримання позивач просить залишити з відповідачкою.
Позивач подав заяву розгляд справи без його участі. Просить позов задовольнити. 
Відповідачка подала заяву, відповідно до якої просить суд одночасно із задоволенням позовної вимоги про розірвання шлюбу вирішити питання про залишення їхньої доньки – ОСОБА_4 на її вихованні та утриманні.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно свідоцтва шлюб, серія НОМЕР_1 , виданого 15.07.2025 року, сторони зареєстрували шлюб 15.07.2025 року у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 778.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 
Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».
Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати. Малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_2 .
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 51, 129 Конституції України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 259, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- 
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15.07.2025 року у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 778, - розірвати.
Малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення складено та підписано 29.06.2026 року.

Суддя Антоняк Т.М.