г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/1470/26
Номер провадження 2/213/1266/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючої – судді Хмельової С.М., 
за участі секретаря судового засідання – Ємельянцевої Т.С.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

У С Т А Н О В И В:
До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 листопада 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання коштів у кредит №45781173, згідно із умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 11 000,00 грн, строком на 10 днів (з 03 листопада 2025 року по 12 листопада 2025 року), із фіксованою процентною ставкою – 0,262% в день та комісією – 6,50% від суми наданого кредиту (715,00 грн). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачці у власність грошові кошти, однак відповідачка свої зобов`язання з повернення коштів не виконала, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 17 283,20 грн, з яких: 11 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 288,20 грн – заборгованість за процентами, 715,00 грн – заборгованість за комісією, 5 280,00 грн – заборгованість за процентами за понадстрокове користування.
Крім того, 04 листопада 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання коштів у кредит №6421463, згідно із умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 9 000,00 грн, строком на 364 днів (з 04 листопада 2025 року по 02 листопада 2026 року), із фіксованою процентною ставкою – 0,95% в день та комісією – 17,25% від суми наданого кредиту (1 552,50 грн). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачці у власність грошові кошти, однак відповідачка свої зобов`язання з повернення коштів не виконала, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 21 379,50 грн, з яких: 9 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 6 327,00 грн – заборгованість за процентами, 1 552,50 грн – заборгованість за комісією, 4 500,00 грн – заборгованість за пенею/неустойкою.
Позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за вищезазначеними кредитними договорами, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн.
Представником відповідачки – Вовк М.В. подано відзив на позов, згідно з яким, посилаючись на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, просить відмовити у задоволенні вимог в частині стягнення за кредитним договором №45781173 процентів за понадстрокове користування кредитом в розмірі 5 280 грн та стягнення за договором №6421463 пені/неустойки в розмірі 4 500 грн. Також просить зменшити заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу з 4 500 грн до 3 000,00 грн, стягнути з позивача на користь відповідачки понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 4 500,00 грн, провести взаємозалік стягнутих зі сторін судових витрат. 
Представник позивача надав заяву про зменшення позовних вимог, згідно з якою просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором №45781173 в розмірі 12 003,20 грн без урахування заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом, заборгованість за договором №6421463 в розмірі 16 879,50 грн без урахування заборгованості за пенею/неустойкою.
Сторони в судове засідання не з`явилися. 
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно і належним чином, однак в судові засідання, призначені на 14 травня 2026 року, 17 червня 2026 року не з`явилася, будь-яких заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
30 березня 2026 року позовна заява надійшла до суду.
Ухвалою судді від 13 квітня 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
12 травня 2026 року представником відповідачки подано відзив на позовну заяву.
18 травня 2026 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.
Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі обставини.
03 листопада 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено електронний договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45781173, згідно із умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 11 000,00 грн, строк кредитування/строк договору 10 днів, процентна ставка/день 0,262% (фіксована), комісія за надання кредиту 6,50% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 715,00 грн). 
Орієнтовна загальна вартість кредиту – 12 003,20 грн.
Договір підписано відповідачкою шляхом використання одноразового ідентифікатору.
Підписавши договір, відповідачка погодилася з його умовами.
На виконання умов договору позивачем 03 листопада 2025 року перераховано 11 000,00 гривень на картковий рахунок, зазначений відповідачкою у договорі. 
Відповідачка умови договору з повернення кредиту та сплати процентів і комісії належним чином не виконала.
Згідно з розрахунком ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість за договором №45781173 становить 17283,20 грн: заборгованість за тілом кредиту 11 000,00 грн, заборгованість за відсотками 288,20 грн, заборгованість за комісією 715,00 грн, заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом 5 280,00 грн.
04 листопада 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено електронний договір кредитної лінії (надійний) №642146, згідно із умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 9 000,00 грн, строк кредитування/строк договору 364 днів, розмір першого обов`язкового платежу 2 664,00 грн, процентна ставка/день 0,95 % (фіксована), комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1 552,50 грн.).
Орієнтовна загальна вартість кредиту – 41 674,50 грн.
Договір підписано відповідачкою шляхом використання одноразового ідентифікатору.
Підписавши договір, відповідачка погодилася з його умовами.
На виконання умов договору позивачем 04 листопада 2025 року перераховано 9 000,00 гривень на картковий рахунок, зазначений відповідачкою у договорі. 
Відповідачка умови договору з повернення кредиту та сплати процентів і комісії належним чином не виконала.
Згідно з розрахунком ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість за договором №642146 становить 21 379,50 грн: заборгованість за тілом кредиту 9 000,00 грн, заборгованість за відсотками 6 327,00 грн, заборгованість за комісією 1 552,50 грн, пеня/неустойка 4 500,00 грн.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановлено, що сторонами у кредитних договорах визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування, реальна річна процентна ставка у відповідності до розміру застосованих відсотків.
Також встановлено, що кредитні договори між сторонами укладено у формі електронного документу та підписані відповідачем електронним підписом. 
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до пункту 6 частини 1 ст.3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 р. у справі № 524/5556/19 зазначив, що якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. 
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідачка не заперечує щодо укладення вказаних кредитних договорів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII законодавець залишив за кредитодавцем можливість встановлення комісії під час укладення кредитних договорів.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Встановлено, що відповідачка користувалася коштами, наданими їй на підставі укладених договорів. Проте, в повному обсязі та належним чином умови договорів щодо повернення грошових коштів та сплати процентів і комісії не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.
Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Перевіривши надані позивачем розрахунки заборгованості, судом встановлено, що заборгованість за процентами нарахована відповідачці в межах строку кредитування та за процентною ставкою, визначеними договорами, тому суд погоджується з наданим розрахунком.
Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачкою кредитних договорів та порушення нею взятих на себе зобов`язань.
Звертаючись до суду, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором №45781173 у розмірі 17 283,20 грн, з яких: 11 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 288,20 грн – заборгованість за процентами, 715,00 грн – заборгованість за комісією, 5 280,00 грн – заборгованість за процентами за понадстрокове користування, а також заборгованість за договором №6421463 у розмірі 21 379,50 грн, з яких: 9 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 6 327,00 грн – заборгованість за процентами, 1 552,50 грн – заборгованість за комісією, 4 500,00 грн – заборгованість за пенею/неустойкою.
Згідно з положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до заяви представника ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», що надійшла до суду 18 травня 2025 року, позивач зменшив позовні вимоги та просить: 
- стягнути з відповідачки заборгованість за договором №45781173 в розмірі 12 003,20 грн без урахування заборгованості за понадстрокове користування кредитом в розмірі 5280,00 грн;
- стягнути з відповідачки заборгованість за договором № 642146 у розмірі 16 879,50 грн без урахування пені/неустойки в розмірі 4 500 грн.
Як видно із відзиву відповідачкою отримання кредитних коштів не заперечується, розмір заборгованості за основною сумою боргу, процентами та комісії не оскаржується.
Під час ухвалення рішення судом врахована усталена практика Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, беручи до уваги заяву про зменшення позовних вимог, суд вважає, що уточнені позовні вимоги, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин другої, третьої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження обґрунтованості витрат на оплату правничої допомоги позивачем надано: копію договору №20-08/25 про надання правничої допомоги від 20 серпня 2025 року, витяг з Акту №4-МК приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20 серпня 2025 року, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжну інструкцію №d44b92 від 27 лютого 2026 року.
Згідно витягу з Акту №4-МК приймання-передачі наданої правничої допомоги вартість наданої адвокатом Ткаченко Ю. О. послуги з правничої допомоги щодо ОСОБА_1 становить 4 500,00 грн.
Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Встановлено, що у відзиві на позов заявлено про зменшення витрат позивача на правничу допомогу до 3 000 грн посилаючись на рівень складності справи та час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Встановивши та проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у цій цивільній справі, зважаючи на її характер та складність, а також заперечення представника відповідачки щодо розміру витрат на правову допомогу, які поніс позивач, суд дійшов висновку, що розмір заявлених для відшкодування витрат на правову допомогу у цій справі слід зменшити до 3 000,00 гривень.
Суд звертає увагу, що справи цієї категорії відносяться до невеликою складності, наявна усталена судова практика, складення позовної заяви не потребувало значних витрат часу адвоката, а тому, розмір витрат 4 500,00 гривень не відповідає критеріям їх реальності та пропорційності.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Частиною 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, в силу статті 141 ЦПК України понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625, 639, 1048-1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 247, 263- 265, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Зменшені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» заборгованість за кредитним договором №45781173 в розмірі 12 003 (дванадцять тисяч три) грн 20 коп., з яких: 11 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 288,20 грн. – сума заборгованості за процентами; 715,00 грн. – сума заборгованості за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» заборгованість за кредитним договором №6421463 в розмірі 16 879 (шістнадцять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн 50 коп., з яких: 9 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 327,00 грн. – сума заборгованості за процентами; 1 552,50 грн. – сума заборгованості за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», адреса: вул. Садова, буд.31, кв.33, м. Ірпінь, код ЄДРПОУ 39861924.
Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .
Дата складення повного судового рішення – 17 червня 2026 року.

Суддя С.М. Хмельова