номер провадження справи 22/21/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2026 Справа № 908/378/26
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., 
розглянувши без виклику учасників справи матеріали заяви (вих. № б/н від 27.04.2026) Приватного акціонерного товариства “ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 908/378/26
За позовом: Приватного акціонерного товариства “ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” (5066, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область), має зареєстрований електронний кабінет
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІДЙОМСПЕЦТЕХНІКА” (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129, офіс 64), має зареєстрований електронний кабінет
про стягнення 116’ 995,23 грн.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.04.2026 у справі № 908/378/26 (повне судове рішення складено 22.04.2026) позов задоволений повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІДЙОМСПЕЦТЕХНІКА” на користь Приватного акціонерного товариства “ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” 94080 (дев`яносто чотири тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. неустойки, 22915 (двадцять дві тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 23 коп. 15% річних за користування грошовими коштами, 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. судового збору. 
28.04.2026 від Приватного акціонерного товариства “ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” через систему “Електронний суд” (сформовано у системі 27.04.2026) надійшла заява (вих. № б/н від 27.04.2026) про ухвалення додаткового рішення, згідно якої просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. 
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.04.2026, заяву визначено для розгляду судді Ярешко О.В. 
Ухвалою суду від 29.04.2026 суддею Ярешко О.В. прийнято заяву до розгляду. Встановлено відповідачу строк – до 05.05.2026 для подання заперечення на заяву. 
Ухвала доставлена до зареєстрованих електронних кабінетів сторін 29.04.2026, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.
Згідно ч. 3 ст. 233 ГПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Відповідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Оскільки заява про ухвалення додаткового судового рішення стосується лише питання про судові витрати, суд визнав можливим ухвалити додаткове судове рішення без повідомлення (виклику) учасників справи.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Згідно ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. 
У позовній заяві позивачем було викладено попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач очікував понести – 15000,00 грн., зазначено, що докази на понесення витрат будуть надані згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України. 
Отже, суд приходить до висновку, що позивач заявив про свій намір щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. 
Докази щодо понесення таких витрат подані позивачем після ухвалення судового рішення у цій справі протягом п`яти днів, тобто у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк, долучені судом до матеріалів справи та прийняті до розгляду. 
Як слідує з матеріалів справи, між Приватним акціонерним товариством “ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” (клієнт за договором, позивач у справі) та Адвокатським об`єднанням “ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА” було укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 180330/ЦГЗК від 30.03.2018, предметом якого є зобов`язання Адвокатського об`єднання за дорученням клієнта надавати правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта (п. 1.1).
Зміст, умови та строки виконання покладених клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань узгоджується сторонами шляхом укладення у додаткових угодах до цього договору (п. 1.2). 
Згідно п. 2.1 договору, для виконання покладених клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань клієнт надає Адвокатському об`єднанню повноваження, що є дійсними та реалізуються Адвокатським об`єднанням виключно на підставі окремих довіреностей, виданих клієнтом для представництва його інтересів окремими адвокатами, що є учасниками Адвокатського об`єднання.
23.12.2025 до вказаного договору сторонами було укладено додаткову угоду № 2/25, яка визначає обсяг і вартість правової допомоги (юридичних послуг), яка буде надаватися Адвокатським об`єднанням на користь клієнта з 01.01.2026, та порядок її оплати (п. 1 додаткової угоди). Адвокатське об`єднання зобов`язалось надавати клієнту правову допомогу, серед іншого – здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у судах першої інстанції відповідно до підсудності, встановленої Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України (п. 2 додаткової угоди). Сторони погодили надання Адвокатським об`єднанням наступного обсягу правової допомоги на користь клієнта: консультування, підготовка всіх необхідних процесуальних документів та представництво інтересів (вчинення процесуальних дій в інтересах) клієнта у суді першої інстанції (п. 3.1 додаткової угоди). Сторони домовились про те, що винагорода Адвокатського об`єднання (гонорар) за надану згідно з умовами даної додаткової угоди правову допомогу, відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є фіксованою за супроводження кожної справи у суді кожної інстанції, не змінюється в залежності від обсягу правової допомоги/витраченого часу в справі. Розмір винагороди (гонорару) встановлюється додатком № 1 до даної додаткової угоди, яка є її невід`ємною частиною та змінюється в залежності від виду спору, його складності та судової інстанції, на розгляді якої перебувала справа (п. 4 додаткової угоди). Належним підтвердженням факту погодження сторонами надання допомоги у конкретній справі, а також підтвердженням факту погодження сторонами розміру винагороди (гонорару), визначеної з огляду на складність справи, є підписаний сторонами акт надання послуг (пп. 5.1 п. 5.1 додаткової угоди). Правова допомога вважається наданою після підписання акту надання послуг за супроводження справи у суді кожної інстанції, який підписується сторонами та скріплюється печатками (п. 8.1 додаткової угоди). 
24.04.2026 між позивачем та Адвокатським об`єднанням за допомогою КЕП підписано Акт № 11 прийому-передачі отриманої професійної правничої допомоги до договору, згідно якого Адвокатським об`єднанням у рамках представництва інтересів клієнта у справі № 908/378/26 у Господарському суду Запорізької області надано, а клієнтом прийнято професійну правничу допомогу. Вартість послуг Адвокатського об`єднання за цим актом становить 15000,00 грн. згідно розрахунку: усна консультація клієнта, узгодження правової позиції щодо наявності підстав для подання позовної заяви; підготовка доказів, складення, перевірка та подання до суду через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» позовної заяви з додатками; ознайомлення з відзивом відповідача; підготовка відповіді на відзив та подання його до суду через підсистему ЄСІКС «Електронний суд». 
Зазначено, що клієнт зауважень та скарг стосовної наданої Адвокатським об`єднанням професійної правової допомоги не має; оплата клієнтом вартості отриманої допомоги здійснюється протягом 70 календарних днів після підписання сторонами даного акту.
Позивачем долучено до матеріалів справи довіреність № 1600-08.10.25/01 від 08.10.2025, виданої позивачем адвокату Чайкіній К.О. на представлення його інтересів у будь-яких судах всіх ланок; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 4973, виданого Чайкіній К.О. 
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права у суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ст. 131 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Згідно європейських стандартів, зокрема, пункту 14 Рекомендацій № R(81)7 Комітету Міністрів Ради Європи (КМРЄ) «Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя» (on measures facilitating access to justice), за винятком особливих обставин, сторона, яка виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, у тому числі, гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Також, у пункті 4 цих Рекомендацій зазначено, що жодна зі сторін не повинна бути позбавлена можливості користуватися послугами адвоката.
Відповідно ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правничої допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта у суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Відповідно до статті 19 зазначеного Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. 
Адвокатський гонорар може існувати у двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 вказано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Відповідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно в кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited" проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. 
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Від відповідача заперечень на заяву позивача не надійшло. 
Суд зауважує, що позов у цій справі було подано позивачем у зв`язку з порушенням відповідачем строку поставки ресурсів, встановленого Договором поставки від 12.05.2023 № 292-1600-01 та специфікацією № 6 до нього. 
Отже, права позивача були порушені саме відповідачем, а саме: відповідачем не було здійснено у встановлений строк поставку ресурсів, що й стало підставою для реалізації позивачем його права на звернення до суду з позовом та, відповідно, звернення за правовою допомогою. Тобто, відповідач своїми діями фактично спонукав позивача на звернення до суду та на звернення за правничою допомогою до адвоката, внаслідок чого позивач був вимушений витрачати кошти на правничу допомогу. У досудовому порядку відповідач спір не урегулював.
Діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги. 
У цій справі представником позивача – адвокатом Чайкіною К.О. була складена позовна заява з обґрунтованим розрахунком сум, що заявлені до стягнення, відповідь на відзив. 
Отже, АБ “ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА” були надані послуги, які зазначені в акті наданих послуг.
Суд вважає заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн. документально підтвердженим, співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Наданих позивачем доказів є достатньо для підтвердження факту надання правничої допомоги та понесених витрат. 
Протилежного відповідачем не доведено. 
Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача стягується 15000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, заява (вих. № б/н від 27.04.2026) Приватного акціонерного товариства “ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” задовольняється судом повністю.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ: 

Заяву (вих. № б/н від 27.04.2026) Приватного акціонерного товариства “ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІДЙОМСПЕЦТЕХНІКА” (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129, офіс 64, код ЄДРПОУ 43480343) на користь Приватного акціонерного товариства “ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” (5066, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, код ЄДРПОУ 00190977) 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано – 07 травня 2026.
Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко