Ухвала

17 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 293/1488/24
провадження № 61-10464св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування виконавчого комітету Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження клопотання  ОСОБА_1 , яке підписане адвокатом Божок Романом Олексійовичем, про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду в справі за касаційними скаргами ОСОБА_1 , які підписані адвокатом Божок Романом Олексійовичем, на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2025 року в складі судді: Лось Л. В., постанову Житомирського апеляційного суду від 14 липня 2025 року в складі колегії суддів: Павицької Т. М., Борисюка Р. М., Шевчук А. М. та додаткову постанову Житомирського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року в складі колегії суддів: Павицької Т. М., Шевчук А. М., Григорусь Н. Й.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 липня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Житомирського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року.

28 травня 2026 року справа передана судді-доповідачу Крат В. І. у зв`язку з обранням судді Тітова М. Ю. до Великої Палати Верховного Суду.

30 січня 2026 року  ОСОБА_1 через Електронний суд подала додаткові пояснення, підписані адвокатом Божок Р. О., до яких додано копії документів (копію Довідки з Центру соціальних служб від 13 листопада 2025 року, копії Довідок Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 26 листопада 2025 року з розрахунками заборгованості зі сплати аліментів, копію Довідки Відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 19 грудня 2025 року, копію Довідки з Центру соціальних служб від 20 травня 2026 року). 

21 травня 2026 року ОСОБА_1 через Електронний суд подала додаткові пояснення, підписані адвокатом Божок Р. О., до яких додано копію Довідки з Центру соціальних служб від 20 травня 2026 року.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (стаття 400 ЦПК України).

Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень касаційний суд здійснює перегляд рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про прийняття доказів на стадії перегляду справи у суді касаційної інстанції.

Тому вказані копії документів належить повернути ОСОБА_1 

25 травня 2026 року ОСОБА_1 через Електронний суд подала клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яке підписане адвокатом Божок Р. О.

Клопотання мотивоване тим, що:
предметом касаційного перегляду у цій справі є правомірність та обґрунтованість відмови судами попередніх інстанцій у задоволенні позову з мотивів необхідності надання відповідачу «шансу на виправлення» за наявності беззаперечно доведеного факту багаторічного та свідомого ухилення від виконання батьківських обов`язків;
аналіз судової практики касаційного суду у подібних правовідносинах свідчить про існування глибоких розбіжностей та неоднакових підходів до застосування положень статті 164 СК України у системному зв`язку з принципом якнайкращих інтересів дитини. З одного боку, у практиці цивільного судочинства поширений підхід, за якого позбавлення батьківських прав трактується виключно як крайній захід, що зумовлює формальне надання Судами батькові можливості змінити свою поведінку без позбавлення батьківських прав навіть тоді, коли особа роками не бере участі у житті дитини, накопичує сотні тисяч гривень боргів по аліментах, ігнорує судові процеси та попередження органів опіки. З іншого боку, правові позиції в аналогічних спорах наголошують, що право дитини на батьківське піклування не може бути суто декларативним, а «шанс на виправлення» не є безмежним і не може надаватися всупереч інтересам дитини, якщо інша сторона не доводить наявності поважних причин ухилення або реального наміру змінити поведінку. Така розбіжність та нестабільність у тлумаченні норм матеріального права створює суттєву правову невизначеність для учасників сімейних спорів, призводить до надмірної бюрократизації судового захисту та змушує того з батьків, хто сумлінно виконує свої обов`язки, проходити повторні тривалі кола судових процесів з одних і тих самих підстав.
зазначене свідчить про те, що ця справа містить виключну правову проблему, вирішення якої є об`єктивно необхідним для забезпечення розвитку права та формування єдиної, чіткої і передбачуваної правозастосовчої практики. Сформований Великою Палатою Верховного Суду уніфікований висновок має чітко визначити межі застосування принципу «надання шансу на виправлення» та встановити баланс між захистом батьківських прав та пріоритетом найкращих інтересів дитини.

Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду (частина третя статті 403 ЦПК України).

Необхідність відступу від усталених висновків, може зумовлювати, зокрема: наявність фундаментальної помилки в правозастосуванні чи наявність висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному; встановлення глибоких та довгострокових розходжень у судовій практиці, а також наявність обґрунтованих припущень, що аналогічні проблеми неминуче виникатимуть у майбутньому; наявність різних наукових підходів до вирішення конкретних правових питань у схожих правовідносинах тощо (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року в справі № 671/22/19 (провадження № 61-9511сво19)).

Тлумачення змісту частини п`ятої статті 403 ЦПК України свідчить, що клопотання має містити обґрунтування необхідності передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. 

Аналіз змісту клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та матеріалів справи свідчить про відсутність виключної правової проблеми у цій справі. Особою, яка звернулася із клопотаннями, не наведено у чому саме полягає виключна правова проблема, та яким чином передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду сприятиме розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики. Також не надано обґрунтування наявності різної правозастосовної практики у цій категорії спорів. 

Виключна правова проблема як така має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного показників. Кількісний показник означає, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

З точки зору якісного критерію про виключність правової проблеми можуть свідчити наступні обставини: з касаційної скарги вбачається, що судами були допущені істотні порушення норм процесуального права, які унеможливили розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду; судами була допущена явна й груба помилка у застосуванні норм процесуального права, в тому числі свавільне розпорядження повноваженнями, й перегляд справи Великою Палатою потрібен з метою унеможливлення її повторення у подальшій судовій діяльності; норми матеріального чи процесуального права були застосовані судами першої чи апеляційної інстанцій таким чином, що постає питання щодо дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між приватними та публічними інтересами; наявні колізії в нормах матеріального права, що викликає необхідність у застосуванні аналогії закону чи права, або постає питання щодо дотримання принципу верховенства права.

При цьому справа буде мати принципове значення, якщо йдеться про правове питання, яке потребує пояснення і зустрічається у невизначеній кількості справ у разі, якщо надана на нього відповідь піддається сумніву або якщо існують різні відмінні позиції і це питання ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією, а також необхідне тлумачення щодо застосування нових законів. Разом з тим не є виключною правовою проблемою правове питання, відповідь на яке є настільки ясною і чіткою, що вона може бути знайдена без будь-яких проблем.

У клопотанні відсутнє обґрунтування кількісного та якісного показників, які б свідчить про наявність виключної проблеми, необґрунтовано відступ від висновків Верховного Суду та необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Тому у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду належить відмовити.

Керуючись статтями 260, 400, 403 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Копії документів (копію Довідки з Центру соціальних служб від 13 листопада 2025 року, копії Довідок Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 26 листопада 2025 року з розрахунками заборгованості зі сплати аліментів, копію Довідки Відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 19 грудня 2025 року, копію Довідки з Центру соціальних служб від 20 травня 2026 року) повернути  ОСОБА_1 .

У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , яке підписане адвокатом Божок Романом Олексійовичем, про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков