УХВАЛА
про самовідвід

11 травня 2026 року 
м. Київ
справа №140/12837/24
адміністративне провадження №К/990/19560/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Шевцової Н.В., перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України
на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року
у справі №140/12837/24
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства юстиції України, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління ДПС у місті Києві, Головне управління ДПС у Волинській області 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

На розгляд колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав передано касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у справі №140/12837/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління ДПС у місті Києві, Головне управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Шевцової Н.В., про що складено протокол від 29 квітня 2026 року.

До початку розгляду справи по суті суддею-доповідачем Берназюком Я.О., суддями Бевзенком В.М. та Шевцовою Н.В. заявлено самовідводи, що обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме - без урахування спеціалізації.

Як вбачається з ухвалених у справі №140/12837/24 судових рішень, предметом розгляду у вказаній справі є позовні вимоги про:

- визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України щодо ненарахування, необчислення та несплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із виплаченого ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 18 серпня 2020 року по 16 серпня 2022 року у розмірі 705907,05 грн.

- зобов`язання Міністерства юстиції України здійснити нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із виплаченого ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 18 серпня 2020 року по 16 серпня 2022 року у розмірі 705907,05 грн з дотриманням порядку, що визначений частиною другою статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI, та відобразити суму єдиного внеску в звітності (податковому розрахунку), який подати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Так, за приписами пункту 5 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частинами 1-3 статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у Касаційному адміністративному суді обов`язково створюється окрема палата для розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян.

За змістом частини першої статті 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду, - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється з урахуванням спеціалізації.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 06 грудня 2017 року №5 було утворено судові палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, визначено спеціалізації суддів і судових палат, їх кількісний склад.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 14 січня 2019 року №1 (далі - Рішення №1), зі змінами, внесеними рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 27 грудня 2019 року №33 «Про внесення змін до Спеціалізації суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду», визначено спеціалізацію суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відповідно до Класифікатора №622.

Персональний склад судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду визначено рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року №14, зі змінами та доповненнями, що внесені рішенням зборів суддів Верховного Суду від 16 квітня 2020 року №6, відповідно до якого суддя-доповідач Берназюк Я.О., судді Бевзенко В.М. та Шевцова Н.В. входять до складу Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.

Згідно з Рішенням №1 справи віднесені до категорії 106030000 розділу 106000000 Класифікатора №622, до якого відноситься судова справа №140/12837/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у місті Києві, Головне управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, віднесено до спеціалізації Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян.

Так, цією Палатою вже було здійснено розгляд справ з подібним предметом спору, такої ж категорії, зокрема у постановах від 03 травня 2023 року у справі №280/4125/21, від 10 серпня 2023 року у справі №380/19504/21.

При прийнятті рішення про самовідвід, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який виходить з того, що «суд» розглядається як такий, що завжди має бути заснований на законних підставах, оскільки у протилежному випадку він не буде володіти легітимністю, що є необхідною ознакою для розгляду справ у демократичному суспільстві («Lavents v. Latvia», №58442/00, пункт 81); фраза «заснований на законних підставах» означає не лише законні підстави для існування суду, а також відповідність суду специфічним правилам, що регламентують його діяльність («Сокуренко і Стригун проти України», №29458/04 та №29465/04, пункт 24). «Закон» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) включає не лише законодавство щодо заснування і компетенцію судових органів, а також будь-яке інше положення національного законодавства, яке в разі його порушення спричинило б незаконну участь одного чи більше суддів у розгляді справи («DMD Group, a.s. v. Slovakia», №19334/03, пункт 59).

Метою розгляду однакової категорії справ у межах судів однієї палати є, серед іншого, забезпечення єдності судової практики.

Європейська комісія за демократію через право (Венеціанська комісія) у своїй доповіді виходить з того, що принцип правової визначеності (legal certainty) має важливе значення для довіри до судової системи і верховенства права; правова визначеність також сприяє розвитку та економічному прогресу; необхідно, щоб суди, особливо вищі суди, створювали механізми для запобігання конфліктам та забезпечення узгодженості їхньої судової практики (Доповідь Венеціанської комісії №512/2009 «Про верховенство права», пункти 44-50).

Враховуючи викладене, зазначені положення законодавства, а також з метою забезпечення єдності судової практики у подібних спорах щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень нарахувати, обчислити та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із виплаченого фізичній особі середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, заяви суддів Берназюка Я.О., Бевзенка В.М. та Шевцової Н.В. про самовідвід підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 31, 36, 39, 40 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити заяви суддів Берназюка Я.О., Бевзенка В.М. та Шевцової Н.В. про самовідвід.

2. Відвести суддів Берназюка Я.О., Бевзенка В.М. та Шевцову Н.В. від участі у розгляді касаційної скарги Міністерства юстиції України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у справі №140/12837/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління ДПС у місті Києві, Головне управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

3. Передати матеріали адміністративної справи №140/12837/24 (провадження №К/990/19560/26) до Секретаріату Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для визначення складу суду в установленому порядку.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Бевзенко

Н.В. Шевцова