Єдиний унікальний № 946/3451/26 
Провадження № 3/946/955/26 

У К Р А Ї Н А
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Іменем України

10 червня 2026 року м.Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Караман К.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВОНС в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

08.05.2026 о 17 год 30 хв по вул. Болградській, 1, у с. Броска Ізмаїльського району, водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.1 а) Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування цим транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. 
Згідно з постановою серії ЕНА № 7098062 від 27.04.2026, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн за вчинення 27.04.2026 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
З урахуванням вказаного, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП - повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1  не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. 
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
При цьому, Європейський Суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).
Суд здійснив заходи для належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надав.
Окрім того, за змістом ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі матеріалів, які містяться у справі.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо, а також іншими документами.
Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Згідно з п. 2.1 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Дослідивши матеріали справи, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 08.05.2026 серії АБА № 117137; рапортом від 08.05.2026; довідками від 09.05.2026; відеозаписом, та іншими матеріалами справи. 
Зі змісту протоколу та матеріалів справи випливає, що працівниками поліції були виконані зазначені вимоги закону в установленому законом порядку.
Крім того, зміст відеозапису повністю узгоджується зі змістом суті правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення від 08.05.2026 серії АБА № 117137.
Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства судом не встановлено.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, а також відомостей щодо оскарження таких дій та його результатів особою, що притягається до адміністративної відповідальності.
Також відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи.
З огляду на встановлені судом обставини справи, провина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, і є доведеною.
Таким чином, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1  за ч. 5 ст. 126 КУпАП кваліфіковані правильно.
Підстави для закриття справи, передбачені ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, відсутні.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та сукупність доказів у їх взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, та в сукупності свідчать про те, що водій ОСОБА_1  підлягає адміністративній відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Обставин, які відповідно до ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжуютьвідповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Відповідно до ст. 23, 33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суд також враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти ними та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
З урахуванням характеру вчиненого, особи правопорушника, ступеня його вини, суд дійшов до висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосування до нього стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З 01.01.2026 цей розмір становить 665,60 грн (3328 х 0,2 = 665,60).
Оскільки на ОСОБА_1  постановою суду накладено адміністративне стягнення, то з нього підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 126 ч. 5, 280, 283, 284, 294, 40-1 КУпАП, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що згідно зі ст. 307 КУпАП, штраф ним має бути сплачений не пізніше, ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.
У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст. 307 КУпАП, оригінал платіжного документа необхідно подати до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.
З урахуванням ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягнути у примусовому виконанні подвійний розмір штрафу, що становить 81600 грн (вісімдесят одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави судовий збір у сумі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області К.В. Караман