ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/4370/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Національна академія внутрішніх справ (далі – НАВС, позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення коштів у сумі 295 491,45 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом ректора НАВС від 22.08.2022 №202 о/с відповідача було зараховано на денну форму навчання за державним замовленням та призначено на посаду курсанта 1 курсу. 22.09.2022 між НАВС, Головним управлінням Національної поліції у Волинській області та відповідачем укладено контракт про здобуття освіти у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.
Позивач зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України “Про Національну поліцію”, Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261, а також умов укладеного контракту відповідач був зобов`язаний після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу або у разі звільнення до спливу такого строку відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі.
Наказом НАВС від 11.12.2025 №536 о/с відповідача звільнено зі служби в Національній поліції за власним бажанням до відпрацювання трирічного строку після закінчення навчання. Позивач зазначає, що за період навчання відповідач перебував на повному державному забезпеченні, а загальний розмір витрат на його утримання становить 295 491,45 грн, до яких включено витрати на грошове, продовольче, медичне, речове забезпечення та оплату комунальних послуг і спожитих енергоносіїв.
Також позивач вказує, що 12.12.2025 між сторонами укладено договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року відповідно до пункту 6 Порядку №261 та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 17.07.2017 №593 “Про затвердження Примірної форми договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року”. Однак відповідач умов договору не виконав та жодного платежу не здійснив.
У зв`язку з невиконанням умов договору розстрочення позивач листом від 26.02.2026 повідомив відповідача про дострокове розірвання договору та необхідність сплати заборгованості, однак кошти добровільно сплачені не були, що і стало підставою звернення до суду.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 КАС України.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні.
В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначила, що право позивача на звернення до суду у цій категорії спорів виникає лише у разі відмови особи від добровільного відшкодування витрат, що передбачено частиною п`ятою статті 74 Закону України “Про Національну поліцію” та пунктом 8 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (далі – Порядок № 261).
Представник відповідача вказує на те, що позивачем не доведено належного повідомлення про дострокове розірвання договору про розстрочення платежу, оскільки до позовної заяви не долучено належних доказів вручення відповідного листа. На думку відповідача, без підтвердження отримання такого повідомлення звернення до суду є передчасним.
Крім того, посилається на положення пунктів 2.1.2 та 2.2.1 договору про розстрочення платежу від 12.12.2025, відповідно до яких заклад вищої освіти зобов`язаний повідомити особу про дострокове розірвання договору шляхом направлення відповідного листа на поштову адресу відповідача. Також представник відповідача посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23.09.2021 у справі №520/11540/19, від 30.08.2022 у справі №480/8200/20 та від 14.09.2023 у справі №520/6175/19, щодо необхідності дотримання процедури добровільного врегулювання спору до звернення до суду.
У відповіді на відзив представник позивача заперечив доводи представника відповідача та зазначив, що останній не заперечує факту навчання позивача у Національній академії внутрішніх справ, укладення контракту та договору про розстрочення платежу, а також факту невиконання взятих на себе зобов`язань.
Представник позивача зазначає, що відповідач був обізнаний про обов`язок відшкодування витрат ще під час укладення контракту про здобуття освіти, а договір про розстрочення платежу укладено саме за ініціативою відповідача.
Також вказує, що 26.02.2026 на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням направлено повідомлення про дострокове розірвання договору, а згідно з інформацією сервісу відстеження поштових відправлень АТ “Укрпошта” таке відправлення 05.03.2026 вручено за довіреністю.
На думку представника позивача, відповідач, будучи належним чином повідомленим про необхідність сплати заборгованості та дострокове розірвання договору, жодних платежів не здійснив, із заявами про неможливість виконання договору не звертався, а тому фактично відмовився від добровільного відшкодування витрат.
Представник позивача також зазначає, що вимоги пункту 5 Порядку №261 щодо надання особі строку для добровільного відшкодування були виконані ще під час звільнення відповідача та укладення договору про розстрочення платежу, а тому після порушення відповідачем умов такого договору позивач мав право звернутися до суду із цим позовом.
Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.
Відповідно до пунктів 3, 7 Статуту НАВС (затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2020 №555, у редакції наказу МВС України від 29.05.2024 №347) Академія є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, одним із головних завдань якої є забезпечення підготовки кадрів для Національної поліції.
Наказом ректора НАВС від 22.08.2022 №202 о/с “Про зарахування курсантів і студентів на 1-й курс денної форми навчання за державним замовленням у 2022 році” зараховано ОСОБА_1 з 01.09.2022 здобувачем ступеня вищої освіти бакалавра на основі повної загальної середньої освіти, призначивши на посаду курсанта 1-го курсу денної форми навчання за державним замовленням з проходженням табірного збору.
Між НАВС (виконавцем), ГУ НП України у Волинській області (замовником) та ОСОБА_1 укладено контракт від 22.09.2022 №22-627 про здобуття освіти в закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (НАВС).
Пунктами 2.1.1, 2.1.2, 2.1.5 контракту закріплено обов`язок виконавця забезпечити навчання відповідача згідно з освітньо-професійною програмою підготовки для здобуття ступеня вищої освіти магістра, а також створити умови для теоретичної та практичної підготовки згідно з освітньо-професійною програмою; після відрахування особи (закінчення навчання) затвердити довідку-розрахунок витрат, пов`язаних з її утриманням у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за весь термін навчання.
Поряд з тим пунктом 2.3.5 контракту установлено, що відповідач зобов`язується у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі виконавця витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України “Про Національну поліцію”.
Наказом НАВС від 11.12.2025 №536 о/с “Про особовий склад” рядового поліції ОСОБА_1 звільнено з посади курсанта 4-го курсу навчально-наукового інституту поліцейської діяльності, відрахувавши з числа здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю 081 “Право”, індивідуальною освітньою траєкторією “Досудове розслідування”, припинивши доступ до матеріальних носіїв секретної інформації зі ступенем секретності “таємно”, з 12.12.2025.
Вказаним наказом затверджено розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 в НАВС у сумі 295 491,45 грн, що підтверджується відповідною довідкою НАВС від 11.12.2025. Відповідно до цієї довідки: вартість грошового забезпечення становить 174 467,94 грн; вартість продовольчого забезпечення – 70 586,44 грн; вартість медичного забезпечення - 302,60 грн; вартість речового забезпечення – 14 072,16 грн; вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв без врахування періодів перебування у відпустках – 36 062,31 грн. 
Із сумою витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі та реквізитами для їх сплати відповідач ознайомлений повідомленням про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії внутрішніх справ. Вказане повідомлення відповідач отримав 12.12.2025, про що свідчить його підпис в повідомленні.
12.12.2025 ОСОБА_1 уклав з НАВС договір №238 про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року (далі – Договір розстрочення). 
Договір розстрочення укладено відповідно до п. 6 Порядку відшкодування та наказу МВС України від 17.07.2017 №593 “Про затвердження Примірної форми договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року”. 
Відповідно п.п. 1.2, 1.3. Договору розстрочення відповідач зобов`язався погашати суму заборгованості не пізніше 10-го числа кожного місяця рівними частинами починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому укладено Договір. 
Згідно довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку НАВС, на час подання позову, залишок заборгованості відповідача становить 295 491,45 грн.
На виконання умов п.п. 2.2.1, 2.1.2 Договору розстрочення НАВС листом вих. №46/1074/10/01-26 від 26.02.2026 повідомила відповідача про дострокове розірвання Договору розстрочення, у зв`язку із несплатою заборгованості згідно з п. 1.3. Договору розстрочення.
Станом на день розгляду справи у матеріалах справи відсутні докази повного або часткового відшкодування відповідачем коштів в сумі 295 491,45 грн.
При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII “Про Національну поліцію” (далі - Закон №580-VIII) особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Частиною п`ятою статті 74 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Тобто, вказані приписи зобов`язують особу, яка навчалася за державним замовленням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі звільнення зі служби поліції протягом трьох років після закінчення навчання, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 Закону, відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у такому закладі.
Згідно із пунктом 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261 (далі - Порядок №261), цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема: звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.
Пунктом 3 Порядку №261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Відповідно до пункту 4 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Як передбачено пунктом 5 Порядку №261, після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи. У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа (пункт 8 Порядку №261).
Суд наголошує, що курсанти/слухачі, які навчаються у НАВС, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки наказом НАВС від 11.12.2025 №536 о/с “Про особовий склад” рядового поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно підпункту 7 пункту 1 частини 1 статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” за власним бажанням, тобто внаслідок дострокового розірвання контракту про здобуття освіти, тому у відповідача згідно із частиною четвертою статті 74 Закону №580-VIII виник обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у НАВС. 
Також судом установлено, що 12.12.2025 між сторонами укладено договір №238 про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року, яким відповідач фактично визнав наявність обов`язку щодо відшкодування витрат та погодився із сумою заборгованості.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не здійснив жодного платежу на виконання умов указаного договору.
Суд вважає доводи представника відповідача про передчасність звернення позивача до суду необґрунтованими з огляду на таке.
Так, пунктом 8 Порядку №261 передбачено, що у разі відмови особи від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Водночас суд враховує, що відповідач був ознайомлений із сумою витрат та обов`язком їх відшкодування ще під час звільнення зі служби, після чого добровільно уклав договір про розстрочення платежу. Отже, процедура добровільного врегулювання спору фактично була реалізована сторонами.
Крім того, матеріалами справи підтверджується направлення позивачем відповідачу повідомлення про дострокове розірвання договору розстрочення. Згідно з відомостями сервісу відстеження поштових відправлень Акціонерного товариства “Укрпошта”, рекомендоване поштове відправлення № R067110275878 вручено адресату за довіреністю 05.03.2026.
Таким чином, доводи відповідача про передчасність звернення позивача до суду через неналежне повідомлення про дострокове розірвання договору розстрочення спростовуються матеріалами справи.
Суд також враховує, що відповідач не заперечував ані факту навчання за державним замовленням, ані факту звільнення до спливу встановленого законом строку, ані факту укладення договору про розстрочення платежу, а також не спростував розрахунок заявленої до стягнення суми.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
З огляду на приписи частини другої статті 139 КАС України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 295 491,45 грн (двісті дев`яносто п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна гривня 45 копійок). 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Позивач: Національна академія внутрішніх справ (03035, місто Київ, площа Солом`янська, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 08751177).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Н. В. Стецик