СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Харків Справа № 905/963/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Демідова П.В., суддя Крестьянінов О.О.,
за участю секретаря судового засідання: Євтушенко Є.В.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Щербань О.О. (виконавчий директор), довіреність №241 від 07.11.2025; Петрищев О.О. ордер серія ВМ № 1071772 від 28.08.2025;
від відповідача (апелянта): Барков С.Є., ордер серія АР №1296623 від 12.02.2026;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" (вх. № 383),
на рішення Господарського суду Донецької області від 22.01.2026 (повний текст від 09.02.2026) та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 03.02.2026 (повний текст від 12.02.2026) у справі № 905/963/25 (суддя Зельман Ю.С.),
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Флуітек Сістемз", м.Суми,
до відповідача Приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське", м. Покровськ Донецької області,
про стягнення 1923558,60грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року Товаристо з обмеженою відповідальністю "Флуітек Сістемз" (далі – ТОВ "Флуітек Сістемз") звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" (далі – ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське") про стягнення 1923558,60грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення умов укладеного між сторонами договору підряду №6729 від 14.10.2024 відповідач не прийняв виконані позивачем роботи та виготовлені матеріали, що спричинило останньому збитки у вигляді упущеної вигоди у заявленому до стягнення розмірі.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.01.2026 у справі №905/963/25 позовні вимоги задоволено у повному обсязі; стягнуто з ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" на користь ТОВ "Флуітек Сістемз" збитки у розмірі 1923558,60грн, а також судовий збір в розмірі 23082,70грн.
Приймаючи рішення у даній справі, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у встановленому законом порядку доведено порушення відповідачем договірних зобов`язань, що призвело до завдання позивачеві збитків у вигляді упущеної вигоди. Суд встановив наявність повного складу цивільного правопорушення у діях відповідача, за змістом якого відповідач заподіяв шкоду позивачу неналежним виконанням договірних зобов`язань та існує причинно-наслідковий зв`язок між його діями та завданою шкодою, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача упущеної вигоди (неотриманого прибутку) в сумі 1923558,60грн.
05.01.2026 до Господарського суду Донецької області від ТОВ "Флуітек Сістемз" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Донецької області від 03.02.2026 стягнуто з ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" на користь ТОВ "Флуітек Сістемз" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00грн.
Суд першої інстанції встановив, що наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 15000,00грн та визнав таку суму співмірною з позовними вимогами, складністю справи, строком розгляду справи та послугами, що надавалися адвокатом позивача, що відповідачем, у свою чергу, у встановленому порядку не було спростовані. 
Не погодившись із вищезазначеними рішеннями суду першої інстанції, відповідач - ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 22.01.2026 та додаткове рішення від 03.02.2026 у справі № 905/963/25 скасувати та ухвалити нові судові рішення, якими відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу. Крім того, відповідач просить покласти на позивача понесені судові витрати.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на наступне: 
- позивач та відповідач уклали договір підряду, умовами якого (спецефікацією) передбачили, що якість матеріалів має відповідати Технічному замовленню ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське", тобто сторони чітко узгодили, що матеріали мають бути виготовлені ТОВ "Флуітек Сістемз" у відповідності до вимог технічного завдання. Проте, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам відповідача щодо відсутності підстав для прийняття виготовлених позивачем самостійно (без технічного завдання) матеріалів та відсутності підстав для їх оплати відповідачем;
- на переконання відповідача, у даному випадку сторони в договорі погодили відкладальну умову - технічне завдання, без наявності якого позивач не мав можливості виконувати умови договору (специфікації) у відповідності до ст.ст. 853 – 857 ЦК України, а саме, виконати роботи (з виготовлення шарнірних з`єднань) у відповідності до якості, визначеної у договорі підряду, а відповідач не повинен сплачувати за виготовлені матеріали;
- апелянт вважає, що за відсутності погодженого між сторонами Технічного замовлення у підрядника (позивача) не було письмового документу (завдання), зі змісту якого було б зрозуміло, які умови виконання робіт ставляться замовником, характеристики та параметри цих робіт, а також характеристики та параметри матеріалів, які мають бути виготовлені підрядником на замовлення та використані останнім для проведення робіт. За відсутності Технічного замовлення з умовами про якісні характеристики та параметри матеріалів та робіт відповідач мав правомірні очікування, що позивач без Технічного замовлення не може та не має ні права, ні обов`язку одноосібно визначати якісні характеристики та параметри матеріалів та робот, не може та не має розпочинати виготовлення цих матеріалів. Відповідно, у відповідача не виникало підстав щодо приймання та оплати матеріалів, якісні характеристики та параметри яких, позивачем визначені одноособово, тобто всупереч умовам Специфікації до договору;
- суд першої інстанції помилково застосував висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, які не є нерелевантними до спірних правовідносин у цій справі, натомість суд не застосував інший висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.11.2022 у справі №914/1904/21, щодо того, що якщо відсутні плани-завдання замовника, наявність яких передбачена у договорі, то сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору підряду всупереч ч. 1 ст. 853 ЦК України;
- щодо висновку суду першої інстанції про наявність у справі затвердженого відповідачем Технічного завдання, то вказані документи стосувалися виключно підготовки учасниками тендерних пропозицій та були лише переддоговірними технічними завданнями та кресленнями, які не містять жодної інформації, необхідної для виготовлення шарнірних з`єднань, а тому такі документи не могли братися судом до уваги; 
- висновки суду щодо належного направлення позивачем на адресу ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" повідомлень про готовність обладнання до відвантаження є необґрунтованим, оскільки відповідач не отримував повідомлень про готовність до відвантаження шарнірних з`єднань за своєю офіційною адресою та не уповноважував жодних осіб отримувати таку кореспонденцію;
- позивач обрав неналежний спосіб захисту права, оскільки відсутні неправомірні дії відповідача, а позивач самостійно, з власної ініціативи, в порушення Специфікації №1 до договору виготовив матеріали без технічного замовлення відповідача. Тобто, фактично позивач вимагає відшкодування збитків в розмірі вартості матеріалів, які відповідач не замовляв (адже відсутнє Технічного завдання). При цьому договором (Специфікацією №1) не визначено, що відповідач повинен був перед виконанням робіт по заміні шарнірних з`єднань оплатити 100% їх вартості;
- щодо оскарження додаткового рішення, апелянт звертає увагу, що стягнута сума витрат на професійну правничу допомогу є явно завищеною та підлягала зменшенню до 1000,00грн, оскільки справа не є значно складною, документи не містять складних розрахунків, матеріали справи не містять великої кількості складних для аналізу документів, справа не впливає на репутацію сторони та не має публічного інтересу, а також з урахуванням складного фінансового стану відповідача через зупинення виробництва внаслідок військової агресії рф проти України.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2026 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Демідова П.В., суддя Крестьянінов О.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" на рішення Господарського суду Донецької області від 22.01.2026 та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 03.02.2026 у справі №905/963/25; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень; призначено розгляд апеляційної скарги у справі №905/963/25 на 14.04.2026 о 10:00 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, просп. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №104.
Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2026, 17.03.2026 та від 27.03.2026 задоволено заяви представників ТОВ "Флуітек Сістемз" – Щербаня О.О. та адвоката Петрищева О.О., а також представника ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" адвоката Баркова С.Є. про їх участь у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
16.03.2026 до Східного апеляційного господарського суду від ТОВ "Флуітек Сістемз" надійшла відповідь на апеляційну скаргу, за змістом якої позивач заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. 
Свою позицію обґрунтовує наступним:
- доводи відповідача з приводу неукладеності договору у зв`язку з відсутністю Технічного завдання є безпідставними, оскільки: технічне завдання було надано в рамках тендерної документації; його наявність прямо підтверджена матеріалами справи; сторони погодили технічні вимоги матеріалів у Специфікації; відповідач підписав договір та здійснив передплату (50%), що свідчить про фактичне виконання договору;
- позивач наголошує, що договір підряду №6729 від 14.10.2024 є належним чином укладеним, дійсним і частково виконаним правочином, а доводи відповідача про його неукладеність - безпідставні, не підтверджені жодним доказом і суперечать фактичним матеріалам справи та наявною у справі тендерною пропозицією;
- отже, на переконання позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність між сторонами чинного договору підряду та правомірно відхилив доводи відповідача щодо його неукладеності;
- відсутність окремого додатку "Технічного замовлення" до договору не впливає на його дійсність; договір підряду №6729 не містить положень, які б передбачали, що технічне завдання є відкладною умовою договору та / або істотною умовою, без якої договір не може вважатися укладеним;
- позиція відповідача з приводу того, що він не отримував повідомлення про готовність шарнірних з`єднань до відвантаження з офіційної адреси позивача, є необґрунтованою та спростовується наявними у справі доказами направлення позивачем та отримання представником відповідача поштової кореспонденції;
- встановивши факт порушення відповідачем договірних зобов`язань, наявність у позивача збитків у вигляді упущеної вигоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою, а також вину відповідача, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про застосування такого способу захисту цивільного права, як відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, який є належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача;
- з огляду на обсяг фактично наданих позивачу адвокатських послуг, складність справи, ціну позову, тривалість розгляду спору та середній рівень вартості правничих послуг, позивач вважає розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000грн обґрунтованим, розумним та співмірним із складністю справи.
У судовому засіданні апеляційної інстанції 14.04.2026 приймали участь представник відповідача (апелянта) та представники позивача.
Представник відповідача (апелянта) підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скасувати оскаржувані судові рішення місцевого господарського суду та ухвалити нові рішення, якими у задоволенні позовних вимог та заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити повністю.
Представники позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечували з підстав, наведених у відзиві, просили залишити оскаржувані рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25.06.2024 на електрону адресу ТОВ "Флуітек Сістемз" (позивач) від Metinvest Holding (ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське", (відповідач) входить в групу Метінвест) надійшло запрошення до участі у редукціоні (тендері) №6012 "Зміна шарнірних з`єднань для ШУП", який буде проводитись через електронну торгову платформу SAP ARIBA.
На сторінці платформи ARIBA були оприлюднені наступні документи: технічне завдання, креслення, технічні параметри деталей, відомості про обсяги постачання, терміни, умови проведення робіт та вимоги до учасників редукціону.
Відповідно до вищевказаних документів, які були оприлюднені та торговій платформі, позивач сформував свою тендерну пропозицію від 04.07.2024 за №134, де зазначив пропозицію щодо ціни та обсягу роботи.
За результатами проведеного тендеру позивач був обраний переможцем та 14.10.2024 між ТОВ "Флуітек Сістемз" (підрядник) та ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" (замовник) укладено договір підряду №6729 (далі – договір).
За умовами п. 1.1. договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик у порядку і на умовах цього договору виконати роботи з використанням власних матеріалів з заміни шарнірних з`єднань гальмівної системи ПМ (далі - роботи), перелік яких погоджується Сторонами в специфікаціях, до цього Договору, які є його невід’ ємною частиною (далі-Специфікації) та складаються в письмовій формі відповідно до зразку, який є Додатком №2 до цього договору. Роботи виконуються на території України.
У пункті 1.2 договору сторони погодили, що замовник зобов`язується надати підряднику об`єкт для виконання робіт, прийняти та оплатити виконані роботи у порядку і строки, передбачені цим договором.
Відповідно до п. 2.1. договору терміни виконання робіт за цим договором, а також їх окремих обсягів (об`єктів, етапів, видів), визначаються у відповідних додатках (Специфікаціях) на поточний ремонт і технічне обслуговування (далі - "Специфікація"), які є невід`ємною частиною цього договору.
Пунктом 2.3. договору визначено, що фактичний термін закінчення робіт по окремих об`єктах (обсягам, етапам, видам робіт) визначається датою підписання замовником акту приймання виконаних підрядних робіт форми № KБ-2в з додатками (форма 01 "Акт на передачу основних і допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядної організації", форма 02 "Акт на оприбуткування ТМЦ, отриманих при розробці (демонтажу) деталей, вузлів, агрегатів і т.п. під час ремонту (надання послуг)", форма 03 "Акт на витрачені при ремонті матеріали" - далі додатки до акту КБ-2в), підтвердженого довідкою про вартість виконаних підрядних Робіт форми КБ - 3 (далі акт КБ-2в та довідка КБ-3). На підставі згоди сторін в письмовій формі може бути визначено інший склад документів, які засвідчують фактичний термін закінчення робіт.
Ціна робіт, виходячи із специфіки і способу виконання Робіт, визначається на підставі погоджених сторонами кошторисів (калькуляцій) які є Додатком до Специфікації. Загальна сума договору складається із сум всіх Специфікацій, складених відповідно до цього Договору (п. 3.1 договору).
Умови оплати замовником виконаних робіт вказуються в Специфікаціях до Договору (п. 4.1. договору).
Замовник має право відмовитися від приймання робіт у разі виявлення недоліків, які не можуть бути усунені. У цьому випадку замовник проводить розрахунок збитків, сума яких компенсується за рахунок підрядника, в тому числі шляхом її утримання, з сум, що підлягають оплаті підряднику за виконані роботи та поставлені матеріали. Підрядник компенсує виключно прямі збитки за договором (п.4.7. Договору).
Пунктом 5.1. договору сторони погодили, що склад робіт за цим договором, а також їх окремих обсягів (об`єктів, етапів, видів), визначається на підставі кошторисів, калькуляцій, ремонтних (дефектних) відомостей і вказується в Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору. 
За умовами п. 5.2. договору передбачено, що не пізніше, ніж за 7 днів до передбачуваного терміну початку виконання робіт за договором замовник підписує, скріплює своєю печаткою і направляє на адресу підрядника відповідну Специфікацію, яка повинна містити склад і кількість об`єктів Робіт, склад і терміни виконання Робіт, підстави для їх визначення (кошторис, калькуляція, ремонтна відомість) вартість робіт, гарантійні терміни експлуатації.
Протягом 5 днів від дати отримання Специфікації підрядник підписує, скріплює своєю печаткою і направляє на адресу замовника зазначену Специфікацію або обґрунтовані заперечення до неї.
Відповідно до умов п. 5.3. договору безпосередньо перед початком встановленого Специфікацією терміну виконання робіт, але не пізніше 7 календарних днів з дати укладення цього договору, замовник передає, а підрядник приймає відповідні об`єкти Робіт на підставі довіреності (довіреності, накладної, наряду-допуску потрібне вписати) з підписанням, при необхідності, відповідних актів, а також передає матеріали, необхідні для виконання робіт за накладною форми М-11 або за актом Ф-01 із зазначенням найменування та кількості.
Неприйняття підрядником об`єктів Робіт, а також недотримання процедури оформлення тимчасових перепусток на територію замовника (відповідно до п. 5.6 цього Договору) в зазначені вище терміни з причин, незалежних від замовника, не звільняє підрядника від відповідальності за несвоєчасне виконання робіт за даним договором.
У пункті 6.1. Договору сторони погодили, що роботи виконуються із матеріалів підрядника, та засобами підрядника, якщо інше не погоджено сторонами у цьому Договорі або додаткових угодах до нього.
Підрядник зобов`язується виконати роботи за цим договором у відповідності зі Специфікаціями і іншими додатками до цього Договору, а також з вимогами внутрішніх регламентуючих і розпорядчих документів замовника з охорони праці та промислової безпеки, технічною документацією, ДБН, ГОСТ (ДСТУ) ТУ тощо (п. 7.1.1.Договору).
Підрядник має право отримувати оплату за виконані Роботи в розмірах та строки, обумовлені в цьому договорі та додатках до нього (п. 7.2.1. договору).
Відповідно до п.15.5. договору, цей договір діє до 31 грудня 2025.
Договір підписаний представниками сторін без зауважень та скріплений печатками.
Додатковою угодою №1 від 05.12.2024 до договору сторони внесли зміни до Договору в частині банківських реквізитів підрядника.
У Додатку №3 до договору сторони виклали Специфікацію №1 (на поточний ремонт/технічне обслуговування) про наступне:
- Склад робіт №1: заміна шарнірних з`єднань гальмівної системи Скіпового комплексу ПМ №1 ЦШ 5*4 (1 компл.); кількість об`єктів:1; терміни виконання робіт: 180 календарних днів з можливістю дострокового виконання робіт; вартість робіт, без ПДВ: 3 137 041,00грн.
- Склад робіт №2: заміна шарнірних з`єднань гальмівної системи Клітьового комплексу ПМ №1 ЦШ3, 25*4 (1 комп.) кількість об`єктів 1; терміни виконання робіт 210 календарних днів з можливістю дострокового виконання робіт; вартість робіт, без ПДВ 1 367120,00грн
Матеріали:
- №1 шарнірне з`єднання, вартість без ПДВ 2701427,00грн, належність -підряднику, кількість: 1 комплект (20 шарнірних з`єднань), виробник: ТОВ "Флуітек Сістемз", якість: відповідає ТЗ замовника; норми витрат 100%; підстави для визначення умов виконання робіт- ТЗ Замовника.
- №2 шарнірне з`єднання, вартість без ПДВ 1153619,00грн, належність -підряднику, кількість: 1 комплект (16 шарнірних з`єднань), виробник ТОВ "Флуітек Сістемз"; якість: відповідає ТЗ замовника; норми витрат 100%; підстави для визначення умов виконання робіт- ТЗ Замовника.
За умовами укладеної Специфікації сторони домовились про наступне: 
Замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку і на умовах цього договору роботи по заміні шарнірних з`єднань гальмівної системи ПМ.
Оплата замовником проводиться поетапно наступним чином: 50%-передплата не пізніше 30-ти календарних днів з дня підписання Договору, 25% - протягом 5-ти календарних днів по факту постачання кожної окремої партії обладнання для кожної окремої ПМ (підйомної машини), що підтверджується підписаними з обох сторін товаро-транспортними накладними та/або актами на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядною організацією, але в будь-якому до початку монтажних робіт, 25% протягом 5-ти календарних днів після підписання актів виконаних робіт по кожній ПМ окремо, але в будь-якому випадку до початку проведення монтажних робіт по наступній ПМ.
У разі якщо підрядник немає можливості у зв`язку з військовими діями відвантажити шарнірні з`єднання (далі за текстом "обладнання") на адресу Скіпового чи Клітьового комплексів ПрАТ "Шахтоуправління Покровське", замовник зобов`язаний протягом тижня з дня отримання від підрядника офіційного повідомлення про готовність обладнання до відвантаження вказати іншу адресу для відвантаження на підконтрольній Україні території. Замовник зобов`язаний отримати обладнання за новою вказаною ним адресою та сплатити за нього згідно з погодженими умовами оплати, а зобов`язання Підрядника з поставки обладнання для виконання робіт з заміни шарнірних з`єднань вважаються виконаними. Також в разі неможливості у зв`язку з військовими діями виконати демонтаж/монтаж обладнання замовник не має права застосовувати пені та штрафи до підрядника за невиконані роботи. Підрядник приступає до виконання робіт, якщо замовник спроможний забезпечити безпечний доступ до об`єкту та безпечні умови виконання робіт, з дотриманням чинного законодавства України. Якщо протягом 3-х місяців з дати відвантаження продукції неможливо приступити до виконання робіт, то підрядник має право відмовитися від подальшого виконання робіт шляхом надсилання офіційного листа-повідомлення замовнику. У такому випадку сторони проводять всі необхідні взаємо-розрахунки згідно погоджених умов поставки та оплати, штрафи та пені не застосовуються.
Ціна має курсову прив`язку: 50% вартості до курсу долару США за НБУ на 27.06.2024-40,5138 грн. При збільшенні курсу долара США на 3% або більше, 50% перераховуються пропорційно до курсу долару США за курсом НБУ на 00:00 годин дати оплати. 
Залишки демонтованих шарнірних з`єднань передаються замовнику підрядником згідно акту приймання-передачі демонтованих елементів шарнірних з`єднань гальмівної системи підйомної машини та залишаються у власності Замовника.
Решта умов Договору залишаються без змін.
Загальна вартість матеріалів (2 комплекти: перший комплект 20 шарнірних з`єднань, другий комплект 16 шарнірних з`єднань становить 4626055,20грн. з ПДВ, вартість робіт по заміні - 778938,00грн з ПДВ. Загальна вартість матеріалів та робіт по заміні складає 5404993,20грн з ПДВ.
Специфікація підписана представниками сторін та скріплена печатками.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачем на виконання умов договору виставлено відповідачу рахунок №98 від 25.10.2024 на загальну суму 5404993,20грн.
Відповідач за платіжною інструкцією №1072057 від 01.11.2024 здійснив платіж з призначенням платежу: передоплата за заміну шарнірних з`єднань гальмівної системи, сп. №1 по договору №6729 від 14.10.2024, по рахунку 98 від 25.10.2024 в т.ч. ПДВ 450416,10грн. в сумі 2 702 496,60 грн. 
У подальшому, після завершення виготовлення та підготовки обладнання до установки, листом №16 від 04.02.2025 позивач повідомив відповідача про те, що комплекти шарнірних з`єднань для ПМ №1 ЦШ 5*4 Скіпового комплексу та ПМ №1 ЦШ3,25*4 Клітьового комплексу загальною вартістю 4626055,20грн готові до відвантаження на адресу підприємства для подальшого виконання монтажних робіт. Також позивач просив вказати адресу для відвантаження обладнання.
Зазначений лист 05.02.2025 був направлений на юридичну адресу відповідача - Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова,1а рекомендованим листом з описом вкладення.
Оскільки відповідь на вищезазначений лист від відповідача отримано не було, позивач звернувся до останнього з листом №34 від 24.02.2025 з відповідним повідомленням про готовність до відвантаження продукції.
Не отримавши зворотного зв`язку, позивач втретє звернувся листом від 20.03.2025 до відповідача з повідомленням про готовність відвантаження продукції.
Також зазначені листи неодноразово направлялись позивачем на інші поштові адреси відповідача та електронну пошту останнього (докази направлення долучено до позовної заяви), однак залишились без відповіді.
Звертаючись до господарського суду першої інстанції з позовом у даній справі, позивач посилається на те, що до цього часу відповідач не повідомив його про готовність отримати кінцевий продукт, не вказав адреси для відвантаження товару та не розрахувався в повному обсязі за виконані роботи, що стало підставою звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.
За доводами позивача, відповідач належним чином не виконував умови договору підряду № 6729 від 14.10.2024, чим завдав майнову шкоду у вигляді упущеної вигоди у розмірі 1923558,60грн. Загальна сума, яку мав отримати позивач за наслідками виконання договору складає 5404993,20грн, тоді як позивач придбав матеріали та виробив на замовлення відповідача на суму – 4626055,20грн, відповідач сплатив на користь позивача лише 2702496,60грн, отже залишок неоплачених матеріалів та робіт і, як наслідок, розмір упущеної вигоди складає 1923558,60грн.
На підставі викладеного позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача 1923558,60грн збитків у вигляді упущеної вигоди.
Як вже зазначалося, за результатами розгляду позовних вимог Господарським судом Донецької області 22.01.2026 ухвалено оскаржуване рішення у справі №905/963/25, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 1923558,60грн, з чим відповідач (апелянт) не погоджується.

Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втрати або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п. 5.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17).
Отже під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права. Тобто, з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було би відновлення свого порушеного права особою. Крім того, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.
Статтею 623 ЦК України, яка регулює відносини відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, що виникає з договору, передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.
Як вже зазначалося, при зверненні до суду позивач посилається на те, що на виконання умов укладеного між сторонами договору підряду № 6729 від 14.10.2024 він придбав у третіх осіб та виробив на замовлення відповідача матеріалів на суму 4626055,20грн. Однак, станом на момент звернення з позовом до суду відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором - не повідомив про готовність отримати кінцевий продукт, не вказав адреси для відвантаження товару та не розрахувався в повному обсязі за виконані роботи.
За положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Статтею 857 ЦК України передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.
Як за змістом відзиву на позовну заяву, так і за доводами апеляційної скарги відповідач протягом розгляду цієї справи наполягає на неукладеності договору підряду, стверджуючи про те, що без укладеного між сторонам Технічного замовлення (ТЗ) позивач не мав права та можливості виконати умови договору (Специфікації №1) у відповідності до ст.ст. 853, 857 ЦК України, а саме виконати роботи (з виготовлення шарнірних з`єднань) у відповідності до якості, визначеній у договорі підряду.
Відповідач наголошує на тому, що Специфікація №1 до договору містить відкладну умову у вигляді Технічного замовлення, оскільки лише після передання відповідачем ТЗ на виготовлення матеріалів у позивача виникають права та обов`язки по виконанню умов договору.
На підтвердження своєї позиції відповідач посилається на висновки Верховного Суду у постанові від 24.11.2022 у справі № 914/1904/21.
З урахуванням наведеної правової позиції відповідач доводить, що без надання ним позивачу Технічного замовлення, у нього не виникає обов`язку прийняти виконану роботу (яка не виконана підрядником саме відповідно до умов договору підряду) та оплатити її.
Проаналізувавши наведені скаржником доводи, суд апеляційної інстанції зазначає, що Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.06.2023 у справі №914/2355/21 відступила від правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.11.2022 у справі № 914/1904/21 (на яку посилається скаржник) про те, що коли відсутні плани-завдання замовника, то сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору підряду всупереч ч. 1 ст. 853 ЦК України, за змістом якої у замовника виникає обов`язок прийняти роботу, яка виконана підрядником саме відповідно до умов договору підряду та наявності підстав для звільнення замовника від обов`язку оплачувати виконані підрядником роботи за відсутності планів-завдань та підписаних актів виконаних робіт.
Колегія суддів зауважує, що висновки місцевого суду у цій справі не суперечать висновками Верховного Суду, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2023 у справі №914/2355/21. Так, у наведеній справі Об`єднаною платаю Верховним Судом зроблено висновок щодо застосування ст. 853 ЦК України в контексті дослідження акту виконаних робіт за договором підряду, підписаного однією стороною. Відповідно до цього висновку, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе у разі реального виконання робіт за договором у випадку неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений у договорі.
Як встановлено судом при розгляді даної справи, за результатами тендеру 14.10.2024 між ТОВ "Флуітек Сістемз" (підрядник) та ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" (замовник) укладено договір підряду №6729, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик у порядку і на умовах цього договору виконати роботи з використанням власних матеріалів з заміни шарнірних з`єднань гальмівної системи ПМ. Перелік робіт погоджується Сторонами в специфікаціях до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.
Проаналізувавши тендерну документацію судом з`ясовано, що в документі ПрАТ "Метінвест" ПРО (Пропозиція робити оферти) №01/6012-9.10 в якості додатку №4 зазначено: Креслення/ТЗ Технічне завдання.
Господарським судом першої інстанції встановлено, а також не спростовано відповідачем в ході апеляційного перегляду справи, що вказані вище Технічні замовлення погоджено уповноваженою особою відповідача - директором дирекції по ремонту та сервісу ТОВ "Метінвест Холдінг" Макаренко А.В. та затверджено головним механіком ШУ "Покровське" Марченко А.С., про що містяться відповідні підписи посадових осіб.
Апеляційним господарським судом також встановлено, що затверджені відповідачем Технічні завдання, що містилися у складі тендерної документації та оприлюднені Замовником у системі ARIBA, містили ідентифікуючі ознаки та технічні характеристик шарнірних з`єднань. Зокрема, у технічному завданні було вказано: перелік робіт; місця встановлення шарнірних вузлів; кінематичні схеми підйомних машин; технічні параметри деталей; обсяги робіт. Також наведене Технічне завдання містить креслення підйомного механізму із зазначенням місць розташування відповідних вузлів. 
З наведеного вбачається, що учасники процедури закупівлі мали достатній обсяг технічної інформації, необхідної для формування своїх тендерних пропозицій.
Колегія суддів зазначає, що замовник, який оголошує тендер, має обов`язок повно і вичерпно відобразити у тенрдерному оголошенні інформацію про Технічне завдання, і це є однією з ключових вимог та цілей такої процедури, оскільки від якості опису предмета закупівлі залежить ефективність усього тендеру.
Натомість, позиція відповідача з приводу необхідності узгодження технічного завдання вже після проведення тендеру та укладення договору з переможцем не ґрунтується на меті такої процедури, оскільки таке узгодження може призводити до зміни істотних умов договору або тендерної пропозиції вже після укладення договору, у тому числі до неможливості виконання підрядником в цілому змінених умов договору тощо.
Отже, у даному випадку колегія суддів вважає правильними висновки місцевого суду про те, що погоджене відповідачем Технічне завдання замовника було у складі тендерної документації, і позивач, подаючи свою тендерну пропозицію, погодився з її умовами.
Матеріали справи не містять та відповідачем не було надано суду будь-яких належних та допустимих у розумінні приписів ст.ст. 76 – 77 ГПК України доказів на підтвердження того, що виготовлене позивачем обладнання не відповідало тим вимогам (ознакам, характеристикам, номенклатурі), які містилися у Технічному завданні замовника до тендерної пропозиції або ж містили будь-які невідповідності чи розбіжності зі Специфікацією №1 до укладеного між сторонами договору.
Разом з цим, за умовами п. 5.2. договору сторони погодили, що не пізніше, ніж за 7 днів до передбачуваного терміну початку виконання робіт за договором замовник підписує, скріплює своєю печаткою і направляє на адрес підрядника відповідну Специфікацію. 
Як встановлено судом з матеріалів справи, на виконання умов договору відповідачем (замовником) було підписано Специфікацію №1 до договору.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що погоджуючи умови Специфікації №1 та підписуючи її, відповідач усвідомлював, що відповідно до умов договору позивач повинен буде приступити до виконання робіт в обумовлений договором термін.
Як також встановлено судом, на виконання умов укладеного між сторонами договору відповідач здійснив передоплату у розмірі 50% від вартості договору в сумі 2702496,60грн, про що свідчить платіжна інструкція №1072057 від 01.11.2024.
З огляду на викладене, наявними матеріалами справи підтверджується, що відповідач як замовник приступив до виконання погоджених між сторонами умов договору підряду, а саме направив позивачу погоджену специфікацію (із номенклатурою замовленого обладнання та переліком робіт) та оплатив 50% від суми договору, тим самим відповідач вчинив активні та цілеспрямовані дії, що свідчать про його намір здійснити замовлення матеріалів та робіт для початку виконання позивач договору. Позивач, у свою чергу, приймаючи належне виконання договору з боку відповідача, також приступив до виконання взятих на себе обов`язків за договором підряду.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги відповідача з приводу неукладеності спірного договору з тих підстав, що сторонами не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, колегія суддів зазначає, що такі посилання спростовуються наявними у справі доказами, зокрема, погодженим відповідачем Технічним завданням, а також іншими документами та фактичними діями відповідача, у тому числі підписанням специфікації №1 та часткової оплати договору (сплати авансу).
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За приписами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України).
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами (така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17, постановах Верховного Суду від 23.06.2022 у справі №917/1951/19, від 29.05.2024 у справі №910/6103/23).
Системний аналіз викладеного дає підстави для висновку, що положення ЦК України передбачають можливість вважати дійсним договір за таких умов: 1) узгодження сторонами його істотних умов, що також включає в себе волевиявлення сторін на укладення відповідного договору; 2) виконання чи часткове виконання сторонами умов договору. Розглядаючи подібні спори, суди повинні з`ясовувати, чи існує підтвердження укладення і виконання такого договору. Якщо існує, то є підстави вважати такий договір дійсним і обов`язковим для сторін, якщо ні - то договір є неукладеним.
Як вбачається зі змісту договору підряду №6729 від 14.10.2024, останній містить всі погоджені істотні умови, його підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств. Відповідно до умов цього договору та Специфікації №1 сторони визначили всі істотні умови договору, а саме: предмет робіт - заміну шарнірних з`єднань гальмівної системи підйомних машин; обсяг робіт та матеріалів; строки виконання робіт; вартість робіт і матеріалів; порядок оплати; технічні вимоги до обладнання, які визначені Технічним завданням замовника.
Судом також з`ясовано, що Специфікація №1 (якою сторони погодили технічні умови робіт та обладнання) була також підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору.
В ході судового розгляду справи відповідачем також не було надано будь-яких доказів з приводу невідповідності якості виготовленого позивачем обладнання та матеріалів.
Натомість, як вже зазначалося, відповідач фактично підтвердив укладення та виконання договору, здійснивши передплату в розмірі 50% від вартості робіт та матеріалів на суму 2702496,60грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1072057 від 01.11.2024
Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відтак, підписавши вищевказані документи (договір підряду, специфікації, технічне завдання та інші додатки) сторонами було досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги відповідача про наявність відкладальної умови та неукладеність договору підряду не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявні у справі Технічні завдання (що є додатком до тендерної документації) не містять відомостей щодо якісних та технічних характеристик шарнірних з`єднань (розміри, комплектуючі, матеріали, з яких вони мають бути вироблені тощо), колегія суддів зазначає, що такі аргументи не підтверджені належними та допустимими доказами та не свідчать про недосягнення між сторонами згоди щодо переліку матеріалів і робіт у порядку, визначеному умовами договорів підряду.
Як встановлено судом, матеріалами справи підтверджується факт передання замовником підряднику Специфікації № 1 від 14.10.2024, відповідно до якої позивач зобов`язався на замовлення відповідача виконати Роботи і виготовити матеріали - шарнірні з`єднань згідно Технічного замовлення відповідача (стовпчик 6 Специфікації №1).
Отже, станом на момент підписання цієї специфікації між сторонами було обумовлено та погоджено конкретний перелік робіт та матеріалів, як і було в наявності погоджене відповідачем Технічне замовлення, що відповідно до умов договору підряду є підставою для початку виконання позивачем робіт та виготовлення матеріалів. У свою чергу, відповідач не зазначає та не наводить конкретних аргументів стосовно підстав для проведення ним оплати 50% відсотків попередньої оплати, за тієї умови, що ним не було здійснено Технічне замовлення, тобто не наводить правомірності та мети такої сплати авансу. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив, що договір підряду №6729 від 14.10.2024 є належним чином укладеним і частково виконаним правочином, а тому є підставою для виникнення зобов`язань між сторонами, у зв`язку з чим також відхиляються протилежні заперечення відповідача з приводу неукладеності договору саме у зв`язку відсутністю Технічного завдання. 
Як також встановлено судом, за умовами специфікації сторони погодили, що у разі якщо підрядник немає можливості у зв`язку з військовими діями відвантажити обладнання на адресу Скіпового чи Клітьового комплексів ПрАТ "Шахтоуправління Покровське", замовник зобов`язаний протягом тижня з дня отримання від підрядника офіційного повідомлення про готовність обладнання до відвантаження вказати іншу адресу для відвантаження на підконтрольній Україні території. Замовник зобов`язаний отримати обладнання за новою вказаною ним адресою та сплатити за нього згідно з погодженими умовами оплати.
На час виготовлення позивачем обладнання на території міста Покровськ Донецької області вже відбувались активні бойові дії, у зв`язку з чим відповідачем 14.01.2025 було видано Наказ №2 "Про зупинення виробництва", наказ "Про оголошення простою" від 30.12.2024 №386 та наказ "Про призупинення дії трудових договорів з працівниками ПрАТ ШУ Покровське".
З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що 05.02.2025 позивачем був направлений рекомендований лист (з описом вкладення) №16 від 04.02.2025 на юридичну адресу відповідача (Донецька обл., м. Покровськ, пл. Шибанкова, 1а), яким повідомлено відповідача, що комплекти шарнірних з`єднань для ПМ№1 ЦШ5*4 Скіпового комплексу та ПМ №1 ЦШ3,25*4 Клітьового комплексу готові до відвантаження на адресу відповідача. 
Матеріали справи містять рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме листа №16 від 04.02.2025 та листа №34 від 24.02.2025 про готовність обладнання до відвантаження, з яких вбачається, що відповідно 07.02.2025 та 03.03.2025 листи отримано уповноваженими особами відповідача за довіреністю.
Щодо заперечень відповідача з приводу неотримання повідомлення про готовність відвантаження продукції за адресою Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова,1а у зв`язку з тим, що кур`єр АТ "Укрпошта" не вручив зазначене повідомлення відповідачу, колегія суддів звертає увагу на те, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення із вмістом поштового пересилання.
Разом з цим, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Саме така правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19.
За таких обставин, суд вважає, що позивач, направляючи відповідачу рекомендованою кореспонденцією претензії за адресою (Донецькаобл., м.Покровськ, пл. Шибанкова, 1а), яка вказана самим відповідачем у всіх процесуальних документах по суті справи та значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вжив усіх належних та необхідних заходів для повідомлення ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" про готовність обладнання до відвантаження.
Таким чином, після належного виконання позивачем умов договору щодо направлення повідомлення про готовність обладнання до відвантаження у відповідача, в свою чергу, виник зустрічний обов`язок протягом тижня з дня отримання від підрядника офіційного повідомлення про готовність обладнання до відвантаження вказати адресу для відвантаження на підконтрольній Україні території, отримати обладнання за вказаною адресою та здійснити повну оплату.
Доказів відмови відповідача від чинного договору або його розірвання матеріали справи не містять та учасниками такі обставини не доводяться.
Враховуючи наведені обставини справи, колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками суду першої інстанції про те, що позивач відповідно до умов договору належним чином повідомив відповідача про готовність продукції до відвантаження, проте відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повідомлення адреси для відвантаження обладнання не виконав, обладнання не отримав та не здійснив оплату його вартості, у зв`язку з чим допустив порушення зобов`язання.
За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків.
Колегія суддів враховує, що збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у понесених ним витратах, втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.
Протиправною у цивільному праві вважається поведінка (дії, бездіяльність), яка полягає у порушенні імперативних норм права або санкціонованих законом умов договору (порушення зобов`язання), внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Під збитками слід розуміти зменшення майнової сфери потерпілого у вартісному вираженні.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками полягає в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком протиправної поведінки заподіювача. При цьому причина (протиправна поведінка відповідача) повинна не тільки передувати збиткам (вибуттю майна із майнової сфери позивача), але й з необхідністю породжувати такий наслідок, тобто повинен бути не опосередкований, а безпосередній причинний зв`язок, при якому протиправна поведінка прямо (безпосередньо) породжує наслідок.
Вина є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає у психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.
Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.
Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто обов`язок доказування покладається на сторони. Докази повинні бути належними та допустимими (ст.ст.74, 76, 77 ГПК України).
Верховний Суд у постанові Великої Палати від 11.01.2022 у справі №904/1448/20 та постанові Касаційного господарського суду від 06.06.2023 у справі №911/682/21 дійшов висновків, що вирішуючи питання щодо стягнення збитків суд повинен встановити відповідний та повний склад правопорушень. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: (1) протиправної поведінки особи; (2) шкоди (збитків); (3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; (4) вини особи, яка заподіяла збитки; протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.
Разом з цим, у постанові від 10.03.2020 у справі № 908/3209/16 Верховний Суд зазначив, що відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку, є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору підряду №6729 від 14.10.2024 для виготовлення обладнання на замовлення відповідача позивач придбав всі необхідні матеріали та уклав договори з третіми особами (т. 1, а.с. 40 - 73).
Також позивачем до матеріалів справи надано оборотно-сальдові відомості по рахунку 281 (товари на складі) за період з 04.02.2025 - 13.08.2025, в яких відображена наявність на підприємстві виготовленого спірного обладнання.
Наведеними вище первинними документами належним чином підтверджується фактичне виконання позивачем умов договору підряду, реальність здійснених господарських операцій, а також понесення позивачем витрат та збитків на виконання умов договору, укладеного з відповідачем. 
Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1923558,60грн збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаний прибуток), які нанесені останньому у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань та протиправною поведінкою відповідача.
Щодо доводів скаржника з приводу неналежного способу захисту прав та інтересів позивача, колегія суддів звертає увагу, що кредитор має право обирати один із усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інакше правило в імперативному порядку не визначено у цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд.
Підпунктом 8 п. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним з способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України). 
Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.
При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 14.06.2017 у справі №923/2075/15, від 09.12.2014 у справі №5023/4983/12 та у постанові Верховного Суду в справі № 923/700/17.
Як встановлено судом в ході розгляду справи, при здійсненні розрахунку суми упущеної вигоди позивач виходив з наступного розрахунку: 5404993,20грн (загальна вартість матеріалів та робіт за договором) – 2702496,60грн (внесена відповідачем предоплата) – 778938,00грн (вартість робіт по заміні матеріалів, які не були виконані позивачем) = 1923558,60грн (дохід, на який розраховував позивач (збитки) за умови належного виконання відповідачем своїх зобов`язань).
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд першої інстанції виснував, що наданий позивачем розрахунок збитків є обґрунтованим, реальним та підтвердженим матеріалами справи.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що позивачем до складу понесених збитків включено лише вартість матеріалів, які ним виготовлені на замовлення відповідача, однак не були прийняті замовником у порядку, встановленому умовами договору підряду. 
Водночас, в ході судового розгляду справи представники позивача надали суду пояснення стосовно того, що майно виготовлялося підприємством позивача на індивідуальне замовлення відповідача, воно не може бути використовуватися у власній господарській діяльності ТОВ "Флуітек Сістемз" або реалізовано третім особам.
За доводами позивача, обумовлені договором матеріали та обладнання (шарнірні з`єднання) в повному обсязі закуплено і виготовлено ТОВ "Флуітек Сістемз" на замовлення відповідача, на що позивач був вимушений витратити значні матеріальні ресурси та грошові кошти. На даний час спірні матеріали знаходяться у розпорядженні позивача, однак відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань - не приймає відповідні роботи на виконання п. 5.3. договору підряду, не повідомляє про готовність прийняти об`єкт та не оплачує фактично виконані позивачем роботи та виготовлені матеріали. 
Відповідачем у встановленому порядку наведені обставини не спростовано, доказів повідомлення місця для відвантаження позивачем виготовлених матеріалів та / або їх оплати у встановленому договором порядку суду не надано.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у справі №922/963/25 судом першої інстанції належним чином встановлено склад цивільного правопорушення у діях відповідача, а саме:
1) факт порушення ним своїх зобов`язань за договором в частині не повідомлення адреси поставки та не прийняття виготовленого обладнання;
2) наявність шкоди, оскільки внаслідок невиконання договірних зобов`язань позивачу спричинені збитки у розмірі упущеної вигоди (неотриманого прибутку), і таке виготовлене майно не може бути ані використано позивачем самостійно, ані реалізовано третім особам;
3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою полягає у тому, що неналежне виконання відповідачем умов договору не призвело до очiкуваного позивачем результату;
4) вина відповідача полягає у недбалому ставленні та невиконанні своїх договірних зобов`язань.
Отже, враховуючи встановлення складу цивільного правопорушення у діях відповідача, суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача на користь позивача 1923558,60грн матеріальних збитків (упущеної вигоди).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, не доводять неправильного застосування норм права та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Переглядаючи додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 03.02.2026 у справі №905/963/25, колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що до витрат на професійну правничу допомогу належать розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.
Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ст.ст. 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити у першій заяві по суті спору попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (п.т 1.20. постанови Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19).
З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві представник ТОВ "Флуітек Сістемз" зазначив про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу складає 15000,00 грн.
05.01.2026 до Господарського суду Донецької області від ТОВ "Флуітек Сістемз" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить вирішити питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.
При цьому така заява подана до ухвалення рішення суду першої інстанції від 22.01.2026.
Отже, позивач дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і подання відповідних доказів на виконання ч. 8 ст. 129 ГПК України.
У свою чергу, від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких він просить зменшити заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до 1000,00грн з посиланням на те, що справа мала невисоку складність (позовна заява та інші процесуальні документи не містять складні розрахунки, а матеріали справи не містять великої кількості складних для аналізу документів), справа не впливає на репутацію сторони та не має публічного інтересу. Також в якості підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу відповідач посилався на вкрай негативний фінансовий стан підприємства, що підтверджується наявними в матеріалах справи наказом №2 "Про зупинення виробництва" та №3 "Про призупинення дії трудових договорів з працівниками". 
Частиною 2 ст. 126 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі № 916/1340/18).
На підтвердження факту надання правничої допомоги позивачем надано суду ордер на надання правничої допомоги ТОВ "Флуітек Сістемз" на підставі договору про надання правничої допомоги від 30.07.2025 у Господарському суді Донецької області адвокатом Петрищевим О.О., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №000492 від 25.09.2017.
Із наданих документів судом встановлено, що 30.07.2025 між ТОВ "Флуітек Сістемз" (далі – клієнт) та адвокатом Петрищевим Олександром Олександровичем (далі – адвокат) укладено договір №30/07 про надання правової допомоги (далі – договір), відповідно до п. 1.1. якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе обов`язок надати юридичні (адвокатські) послуги у вигляді комплексних мір щодо аналізу первинних бухгалтерських документів клієнта щодо заборгованості ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське, надання правових консультацій, підготовки позовної заяви, щодо стягнення з ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" на користь ТОВ "Флуітек Сістемз" заборгованості по договору №6729 від 14.10.2024, а також представництво інтересів клієнта в господарських судах І та при необхідності апеляційної інстанції у справі із зазначеного вище предмету спору.
Згідно п. 4 договору розмір гонорару за даним договором є фіксованим, складає 15000грн. та не залежить від кількості судових засідань, кількості процесуальних документів складених адвокатом та строку розгляду справи в суді.
Гонорар за даним договором сплачується клієнтом шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок адвоката протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку на оплату (п. 5 договору).
Згідно п. 7 договору надання правової допомоги за даним договором оформляється відповідним двостороннім актом приймання-передачі адвокатських послуг.
Відповідно до п. 11 договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання адвокатом і клієнтом. 
Вищезазначений договір підписаний представниками сторін без зауважень. 
На виконання умов договору 06.01.2026 сторонами складено акт приймання – передачі адвокатських послуг по договору про надання правової допомоги № 30/07 від 30.07.2025, підписаний представниками сторін без зауважень, відповідно до якого адвокатом Петрищевим О.О. було надано ТОВ "Флуітек Сістемз" наступні юридичні послуги у вигляді:
1) Правового аналізу первинних бухгалтерських та господарських документів клієнта, по взаємовідносинам з ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське", які виникли на підставі договору №6729 від 14.10.2024 та надання правових консультацій, щодо стягнення збитків (упущеної вигоди) з ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське".
2) Підготовка та направлення до суду від імені клієнта позовної заяви про стягнення з ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" на користь клієнта збитків (упущеної вигоди).
3) Підготовка та направлення до суду від імені клієнта пояснень від 25.10.2025 року по справі №905/963/25.
4) Підготовка та направлення до суду від імені клієнта додаткових пояснень від 21.11.2025 року по справі №905/963/25.
5) Підготовка та направлення до суду від імені клієнта в межах судової справи №905/963/25 пояснення від 27.11.2025 щодо документів, розміщених замовником на електронній торговій платформі SAP ARIBA.
6) Підготовка та направлення до суду від імені клієнта заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
7) Представництво клієнтів в судових засіданнях Господарського суду Донецької області у справі №905/963/25. 
За домовленістю сторін, із врахуванням вимог клієнта щодо предмету позовних вимог, важливості справи для клієнта, кількості часу, необхідного для підготовки правової позиції клієнта, вартість наданих послуг складає 15000,00грн. Станом на 06.01.2026 будь-які зауваження щодо якості наданих послуг у клієнта відсутні.
Вищезазначений акт приймання-передачі адвокатських послуг підписаний представниками сторін без зауважень та заперечень.
Відповідно до платіжної інструкції №748 від 30.07.2025 ТОВ "Флуітек Сістемз" здійснив оплату за юридичні послуги згідно рахунку №30/07 від 30.07.2025 на користь Петрищева О.О. у сумі 15 000грн.
Як встановлено судом, у даному випадку сторони погодили, що вартість послуг за даним договором становить 15 000грн, тобто, сторони узгодили фіксований розмір оплати послуг адвоката.
Колегія суддів звертаю увагу на те, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).
У розумінні положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 11.09.2020 у справі №922/3724/19).
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на неспіврозмірність заявлених для стягнення послуг адвоката позивача, яка, на його думку, виражається у незначній складності даної справ, з огляду на таке.
Як вже зазначалось, умовами договору передбачено фіксований розмір вартості послуг адвоката у сумі 15000,00грн, і до матеріалів справи позивачем надано акт приймання-передачі адвокатських послуг, в якому вказано детальний опис наданої правової (правничої) допомоги.
Колегія суддів приймає до уваги, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", і суд може втручатися у такі відносини (зменшувати витрати) лише у виключних випадках, зокрема, при явному завищеній суми, заявленої до відшкодування з іншої сторони.
Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідач, заперечуючи проти заяви позивача щодо розподілу витрат на правову допомогу, просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1000,00грн. Однак, колегія не може погодитися з доводами відповідача про те, що саме така сума є пропорційною та обґрунтованою до складності справи та ціни позову, як і обсягу виконаної адвокатом роботи. 
Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом Петріщевим О.О. було підготовлено та подано до суду першої інстанції ряд процесуальних документів, а саме: позовну заяву, заяву про вступ у справу в якості представника, заяву про усунення недоліків позовної заяви, заяву про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції, додаткові пояснення від 25.10.2025, додаткові пояснення від 21.11.2025, додаткові пояснення від 27.11.2025, клопотання про долучення доказів від 09.12.2025 та заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Також адвокат Петріщев О.О. брав участь у чотирьох судових засіданнях 29.10.2025, 20.11.2025, 17.12.2025 та 22.01.2026, що відображено у протоколах судових засідань за вказані дати.
Що стосується посилання відповідача на вкрай негативний фінансовий стан підприємства, пов`язаний знаходженням підприємства у Донецькій області, то судова колегія враховує, що в даному випадку сторони знаходяться в рівних умовах військового стану на території України та ведення бойових дій на території ведення їх господарської діяльності, у зв`язку з чим пов`язані з цим обмеження та складнощі з організації ведення господарської діяльності, у тому числі зменшення активів обох підприємств, вплинули не лише на відповідача, а й на позивача, який також знаходиться у м. Суми, тобто також у наближеному до лінії бойового зіткнення прифронтовому місті.
Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої суду про те, що позивач надав до справи надав належні, достатні та достовірні докази, які у сукупності дають підстави для висновку про обґрунтованість понесених витрат на правничу допомогу у визначеному розмірі 15000,00грн, а тому витрати, які він поніс у зв`язку з укладенням договору з адвокатом із зазначенням фіксованої суми гонорару, суд першої інстанції правомірно поклав на відповідача у повному обсязі.
Вирішуючи питання, чи відповідає розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу критеріям, які слід застосовувати при визначенні розміру відповідних витрат, суд має враховує: складність справи та ціну позову; обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору; значення справи для сторони, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи.
З огляду на встановлену складність справи та значну кількість зібраних матеріалів, предмет та ціну позову, характер спірних правовідносин, об`єм поданих представником позивача доказів та складених процесуальних документів, колегія суддів вважає цілком обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що заявлений позивачем до стягнення з позивача розмір судових витрат у розмірі 15000,00грн є співмірним з наданими адвокатом послугами та фактичними обставинами справи.
Суд апеляційної інстанції також вважає, що такий розмір витрат на правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, адже такі витрати мають характер необхідних і співмрозмірні з виконаною адвокатом роботою у суді першої інстанції, отже їх розмір є обґрунтованими та документально підтверджений.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з позивача у розмірі 15000,00 грн.
Доводи апеляційної скарги відповідача наведених висновків суду не спростовують та фактично зводяться до переоцінки обставин, встановлених місцевим судом, яким надана належна правова оцінка.
Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваних судових рішеннях висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Донецької області від 22.01.2026 та додаткове рішення від 03.02.2026 у справі №905/963/25 підлягають залишенню без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" на рішення Господарського суду Донецької області від 22.01.2026 та на додаткове рішення від 03.02.2026 у справі №905/963/25 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 22.01.2026 у справі №905/963/25 – залишити без змін.
Додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 03.02.2026 у справі №905/963/25 – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення; порядок і строки оскарження постанови передбачені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повну постанову складено 27.04.2026.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя П.В. Демідова 

Суддя О.О. Крестьянінов