Справа № 199/16242/25
Провадження № 2/524/2501/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Колеснікової О.М.,
секретар судового засідання – Мирошніченко А.В.,
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:

04.12.2025 до до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» заборгованість за кредитним договором №84430873 від 18.05.2024 в розмірі 27508,00 грн., сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 18.05.2024 між ТОВ «Тайгер-Фінанс» та відповідачем укладено кредитний договір №84430873, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. на умовах визначених кредитним договором.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, унаслідок чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 27508,00 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту - 4000,00 грн., заборгованість за сумою відсотків – 21508,00 грн., заборгованість за штрафами – 2000,00 грн.
Посилаючись на викладене, ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» просить суд стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором №84430873 від 18.05.2024. 
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 08.12.2025 вказану цивільну справу було передано до Автозаводського районного суду м. Кременчука за підсудністю.
Шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Автозаводського районного суду м. Кременчука вказану позовну заяву було передано на розгляд судді Колесніковій О.М.
Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.03.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду в судове засідання не прибув, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач, належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду в судове засідання не прибула, про причини своєї неявки суду не повідомила, своїм правом на подачу відзиву не скористалася.
За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України .
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Суд установив, що 18.05.2024 між відповідачем у справі ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» було укладено Договір про споживчий кредит №84430873. Положеннями Договору про споживчий кредит визначено предмет договору, умови виконання, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, гарантії та запевнення позичальника, порядок укладення договору, строк дії договору, порядок внесення змін, доповнення та розірвання договору, вирішення спорів. (далі – Кредитний договір)
Відповідно до розділу 1 Кредитного договору сума кредиту становить 4000,00 грн.; кредит надається строком на 360 днів з 18.05.2024 року; термін (дата) повернення кредиту і процентів за користування кредитом: 13.05.2025 року.
За п. п. 2.2.3. Кредитного договору встановлено процентну ставку за користування кредитом: пільгова процента ставка в розмірі 1,4% на день застосовується строком 23 календарних дні з 18.05.2024 по 10.06.2024; стандартна (базова) процента ставка в розмірі 1,5% на день застосовується строком 337 календарних днів з 11.06.2024 по 13.05.2025.
За п.2.1 Кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу на банківську платіжну картку/особистий рахунок Позичальника.
Договір позичальником підписаний із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч. 12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Пунктом 6 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Факт перерахування позичальнику кредитних коштів підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №7/17106 від 27.10.2025.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти в повному обсязі не повернула, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість в розмірі 27508,00 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту - 4000,00 грн., заборгованість за сумою відсотків – 21508,00 грн., заборгованість за штрафами – 2000,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем.
Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З огляду на те, що судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу та заборгованості за нарахованими процентами підлягають задоволенню.
Щодо стягнення штрафу суд зазначає наступне.
Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було доповнено пунктом 18, відповідного до якого визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З розрахунку заборгованості за Кредитним договором вбачається, що заявлений до стягнення штраф за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором нарахований 12.06.2024 та 21.06.2024, тобто після 24.02.2022 року.
В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором у розмірі 25508,00 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту - 4000,00 грн., заборгованість за сумою відсотків – 21508,00 грн.
В частині позовних вимог про стягнення штрафу відмовити.
Щодо витрат позивача пов`язаних з розглядом справи.
При звернені до суду ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом позов задоволено частково на 92,73% з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2246 грн. 29 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн., суд виходить з наступного.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження надання правничої допомоги та понесених витрат на правничу допомогу позивачем додано до позову договір про надання правничої допомоги №0207 від 02.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» та адвокатським об`єднанням «Апологет», акт №Д/68/25 від 12.11.2025 наданих послуг правової (правничої) допомоги та детальний опис наданих послуг до акту №Д/68/25 від 12.11.2025 року за договором про надання правової допомоги.
З акту надання послуг правничої допомоги вбачається, що сума наданих послуг відповідно до договору складає 8000 грн.
Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).
Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі №756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі №701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі №530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі №367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Враховуючи наведене, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, суд звертає увагу на той факт, що поданий позов про стягнення заборгованості за кредитним договором є типовим та має шаблонний характер з огляду на вид діяльності позивача. За таких обставин суд доходить висновку про неспівмірність заявленої вартості витрат на правничу допомогу і вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача з 8000,00 грн. до 3000,00 грн.
Крім того, оскільки судом позов задоволено частково на 92,73% з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2781,90 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог.
На підставі наведеного, керуючись статтями 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 280-284 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» заборгованість за Договором про споживчий кредит №84430873 від 18.05.2024 в розмірі 25508,00 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту - 4000,00 грн., заборгованість за сумою відсотків – 21508,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» судовий збір в розмірі 2246,29 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2781,90 грн.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс», адреса місцезнаходження: 79018, Львівська область, м. Львів, вул.Смаль-Стоцького С., будинок 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 43561909.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 27 травня 2026 року.

Суддя О.М.Колеснікова