ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 917/718/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:
позивача - Яковлєва А. В. (адвокат),
відповідача - не з`явилися,

розглянув касаційну скаргу Департаменту будівництва, містобудування і архітектури, житлово-комунального господарства та енергетики Полтавської обласної державної адміністрації
на рішення Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Емпайр Буд Індастрі"
до Департаменту будівництва, містобудування і архітектури, житлово-комунального господарства та енергетики Полтавської обласної державної адміністрації
про стягнення 3 950 750,46 грн

Короткий зміст і підстави позовних вимог
1. У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Емпайр Буд Індастрі" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Департаменту будівництва, містобудування і архітектури, житлово-комунального господарства та енергетики Полтавської обласної державної адміністрації (далі - Департамент) в якому просила стягнути 3 950 750,46 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 05.03.2024 між сторонам договору підряду № 03-24/23, з яких 3 939 740,77 грн основний борг та 11 009,69 грн 3% річних за період з 05.03.2025 до 07.04.2025.
2. Позовні вимоги обґрунтовано безпідставним ухиленням відповідача від підписання акта приймання виконаних будівельних робіт КБ-2В від 23.08.2024 № 3, акта від 23.08.2024 № 3.1 вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт, з довідкою КБ-3 від 23.08.2024 № 2 та нездійснення оплати вартості будівельних робіт та змонтованого устаткування.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
3. Господарський суд Полтавської області рішенням від 06.10.2025 (суддя Ківшик О. В.), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 (судді: Склярук О. І. - головуючий, Гетьман Р. А., Россолов В. В.), позов задовольнив повністю: стягнув з Департаменту на користь Товариства 3 939 740,77 грн основного боргу за договором підряду від 05.03.2024 № 03-24/23; 11 009,69 грн 3% річних за період прострочення виконання зобов`язання.
4. Судові рішення мотивовано тим, що під час укладання договору додатком № 2 до договору сторони узгодили договірну ціну на виконання робіт за означеним об`єктом 4 500 000,00 грн, з яких 3 932 680,81 грн витрати на придбання та доставку устаткування на будову (розділ ІІ договірної ціни), ціну було визначено на основі проєктно-кошторисної документації, вартість змонтованого підрядником обладнання не перевищує узгодженої сторонами ціни, доказів внесення змін до договору в частині вартості обладнання матеріали справи не містять, на наявність таких сторони не посилаються.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. У касаційній скарзі Департамент просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 та рішення Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 в повному обсязі, справу направити на новий розгляд.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
6. На обґрунтування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій не врахували приписи частини 3 статті 86 ГПК України , а саме те, що суд повинен надати оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у матеріалах справи, тому суди не виконали вимоги норм процесуального права у вирішенні відповідного спору та не врахували висновків, викладених у постанові Верховного Суду, які прийняті у іншій справі у подібних правовідносинах.
Так, Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі № 906/764/20 за позовом підрядника до замовника про стягнення боргу за договором підряду на підставі актів, які були підписані лише підрядником, в якій було встановлено обставини відмови замовника від договору, зазначив, що "суд апеляційної інстанції, задовольняючи вимоги про стягнення боргу як оплати за виконані роботи, послався на акти виконаних будівельних робіт примірної форми КБ-2в і КБ-3, які були підписані лише підрядником, тобто беззаперечно та в односторонньому порядку прийняв визначену підрядником вартість виконаних ним робіт, без встановлення того, чи відповідає вартість робіт, яка вказана в актах, фактично виконаній роботі. При цьому у разі необхідності суд не був позбавлений права призначити відповідну судову експертизу для вирішення питання щодо вартості виконаних підрядником робіт, враховуючи, що відповідно до частини 4 статті 849 ЦК України право замовника у будь-який час до закінчення роботи відмовитись від договору підряду кореспондується з обов`язком виплатити підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувати йому збитки, завдані розірванням договору". 
Крім того, скаржник зазначає, що касаційна скарга також подається з підстави, визначеної пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, оскільки, на думку скаржника, оскаржувані судові рішення прийняті на підставі не повно, не всебічно з`ясованих обставин справи, суди порушили норми матеріального та процесуального права, необґрунтовано, неправильно установили обставини, які мають значення для справи, не об`єктивно оцінили докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті.
Так, суди попередніх інстанцій не призначили судової будівельно-технічної експертизи для визначення вартості устаткування включеного позивачем до спірних актів та довідки із застосуванням спеціальних знань у галузі будівництва.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
7. Товариство у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, зазначає про відсутність підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій.
Розгляд справи Верховним Судом 
8. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 12.05.2026 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту на рішення Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 у справі № 917/718/25 та призначив розгляд справи у судовому засіданні на 16.06.2026. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
9. Департаментом 15.02.2024 на веб-порталу Уповноваженого органу з питань закупівель Прозорро за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2024-02-15-012323-а оголошено відкриті торги на закупівлю робіт з "Капітальний ремонт каналізаційної насосної станції та каналізаційних мереж Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату за адресою вул. Лісна, 1, село Ліщинівка, Полтавського району Полтавської області" (код ДК 021:2015 45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт) з очікуваною вартістю 4 515 502,00 грн. На закупівлю робіт подано одну тендерну пропозицію учасника - Товариства, ціна якої становить 4 500 000,00 грн.
10. 28.02.2024 останнього визнано переможцем процедури закупівлі робіт на зазначеному об`єкті закупівлі.
11. 05.03.2024 між Департаментом (Замовник) та Товариством (Підрядник) укладено договір підряду № 03-24/23 на виконання робіт на об`єкті: "Капітальний ремонт каналізаційної насосної станції та каналізаційних мереж Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату за адресою вул. Лісна, 1, село Ліщинівка, Полтавського району Полтавської області" (код ДК 021:2015 45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт), за змістом якого:

- на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а підрядник зобов`язується своїми силами і засобами забезпечити виконання робіт на об`єкті: "Капітальний ремонт каналізаційної насосної станції та каналізаційних мереж Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату за адресою вул. Лісна, 1, село Ліщинівка, Полтавського району Полтавської області" (код ДК 021:2015 45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт) в обсязі договірної ціни, якісно виконати обсяги робіт відповідно до затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації, здати їх в обумовлені строки, усувати на протязі гарантійного терміну експлуатації об`єкта дефекти, що зумовлені неякісним виконанням робіт, вчасно звітувати про використання бюджетних коштів, а замовник зобов`язується здійснювати контроль і технічний нагляд за ходом виконання робіт на об`єкті, своєчасно перераховувати бюджетні кошти для виконання робіт на об`єкті та прийняти його в обумовлені строки (пункт 1.1);
- предмет договору визначений на основі Кошторисних норм України "Настанова з визначення вартості будівництва", затверджені наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 № 281 "Про затвердження кошторисних норм України у будівництві" (пункт 1.2);
- договірна ціна робіт, що доручена для виконання Підряднику, є динамічною і складає 4 500 000,00 грн з ПДВ, що становить 750 000,00 грн. Джерелом фінансування є кошти місцевого бюджету (пункт 2.1);
- зазначена в пункті 2.1 договору вартість робіт включає витрати Підрядника на виконання своїх зобов`язань за пунктом 1.1 цього договору, в тому числі обладнання, матеріалів, інструментів, витрати на їх доставку, транспорт, машини, механізми та пальне, заробітну плату, засоби безпеки, вартість підготовчих та супутніх робіт (пункт 2.2);
- Підрядник звітує перед Замовником про використання отриманих коштів шляхом надання актів виконаних робіт (ф 2КБ) і довідок (ф КБ-3) та підтверджуючих документів (накладних) у обсягах, що відповідають отриманим асигнуванням з бюджету (пункт 3.2);
- оплата виконаних робіт проводиться після виконання робіт за договором протягом 180-календарних днів з моменту підписання форми КБ-3 та форми КБ-2в, що обраховуються виходячи із фактичних обсягів виконаних робіт, норм витрат трудових та матеріальних ресурсів і обґрунтованих цін та тарифів (пункт 3.4);
- сторони визнають для себе обов`язковими Кошторисні норми України "Настанова з визначення вартості будівництва", у зв`язку з чим на Підрядника покладається обов`язок складання акта приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в в трьох примірниках, які засвідчуються печатками сторін (пункт 3.7);
- Замовник має право: відмовитися від прийняття закінчених робіт на об`єкті у разі виявлення недоліків, які виключають можливість його використання відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та договорі, і не можуть бути усунені Підрядником, Замовником або третьою особою (підпункт 1, пункту 4.1);
- Підрядник зобов`язаний виконати з використанням власних ресурсів та у встановлені строки роботи відповідно до проєктної та кошторисної документації (пункт 4.4);
- строки виконання робіт встановлюються договором підряду, визначаються датою їх початку і закінчення. Невід`ємною частиною договору підряду є календарний графік виконання робіт, в якому визначаються дати початку та закінчення всіх видів (етапів, комплексів) робіт, передбачених договором підряду, який складається та виконується відповідно до реального фінансування видатків. Можливе уточнення календарного графіка виконання робіт, після надходження або уточнення інших документів та рішень, які впливають на показники плану фінансування. У разі затримки фінансування, можливе збільшення строку виконання робіт (пункт 5.1);
- строки виконання робіт: до 31.05.2024 за умови здійснення фінансування в повному обсязі. Місце виконання робіт: вул. Лісна, село Ліщінівка, Полтавського району Полтавської області, 39259 (пункт 5.2);
- Підрядник виконує роботи у відповідності з проектною документацією, державними будівельними нормами, стандартами і правилами та оформляє всю виконавчу документацію для введення об`єкта в експлуатацію (пункт 6.1);
- Замовник здійснює контроль і технічний нагляд за відповідністю якості, обсягів і ціни виконаних робіт проекту, кошторису, державним будівельним нормам і правилам, а матеріалів, конструкцій і виробів державним стандартам і технічним умовам. При виявленні відхилень Замовник видає Підряднику розпорядження про їх усунення, а при серйозних порушеннях приймає рішення про призупинення робіт (пункт 6.2);
- прийняття Замовником обсягів виконаних робіт здійснюється та оформляється актами за формами КБ-2в та довідками про обсяг виконаних робіт за формами КБ-3 та в межах наявних бюджетних асигнувань та підписати акти протягом 10-ти днів від дня пред`явлення (пункт 6.3);
- у випадку виявлення Замовником недоліків в роботах між сторонами складається дефектний акт, в якому фіксуються виявлені недоліки і дефекти та терміни їх усунення. Зазначені недоліки мають бути усунені Підрядником за рахунок власних коштів в термін, що зазначений у відповідному акті. При цьому роботи, в яких виявлено недоліки, вважаються не виконаними до моменту усунення Підрядником відповідних недоліків та прийняття таких робіт Замовником (пункт 6.5);
- договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2024, але втрачає свою дію не раніше виконання робіт Підрядником та проведення остаточних взаєморозрахунків (пункт 14.1).
12. Додатком № 1 до договору є узгоджений сторонами графік виконання будівельно-монтажних робіт.
13. Додатком № 2 до договору є узгоджена сторонами договірна ціна на виконання робіт на означеному об`єкті 4 500 000,00 грн, з яких 3 932 680,81 грн витрати на придбання та доставку устаткування на будову.
14. 23.05.2024 між Департаментом (Замовник) та Товариством (Підрядник) укладено Додаткову угоду № 1 до Договору підряду (арк.с. 20, надалі Додаткова угода №1), згідно якої продовжили строк виконання робіт до 31.12.2024 та внесли відповідні зміни до Графіку виконання будівельно-монтажних робіт (додаток № 1 до додаткової угоди № 1).
15. Дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкті зареєстрований Державною інспекцією архітектури та містобудування України у ЄДЕССБ (Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва) 27.05.2024.
16. 23.12.2024 між Департаментом (Замовник) та Товариством (Підрядник) укладено додаткову угоду № 2 до договору підряду, згідно з якою продовжено строк дії договору до 31.12.2025.
17. Протягом червня-серпня 2024 року підрядник виконав роботи на суму 547 927,99 грн з ПДВ, про що свідчать акти виконаних робіт № 1 та № 2 (форма КБ-2в) та довідка про вартість виконаних будівельно-монтажних робіт та витрати за червень-серпень 2024 року (форма КБ-3) від 09.08.2024. Акти підписано представниками сторін та скріплено печатками. За даними позивача, роботи за ними сплачено замовником у повному обсязі, що визнає і відповідач.
18. Позивач зазначає, що в подальшому, на виконання умов договору у період з липня по серпень 2024 року підрядник виконав роботи та поставив матеріали замовнику на загальну суму 3 939 740,77 грн з ПДВ. Підрядник та інженер з технічного нагляду замовника підписали акт проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.07.2024, яким зафіксовано факт завершення будівництва на об`єкті у повному обсязі відповідно до проектно-кошторисної документації. Представник замовника підписав цей акт без будь-яких зауважень та заперечень.
19. 24.07.2024 позивач направив відповідачу акти приймання виконаних робіт на загальну суму 4 368 772,23 грн.
20. 02.08.2024 за вих. № 04.3-02/2114 відповідач надіслав позивачеві лист щодо надання підтверджуючих документів вартості будівельних матеріалів, виробів та обладнання, витрати на доставку і будівельні машини і механізми.
21. Позивач стверджує, що на цей час сторони провели корегування актів КБ3 та КБ2 на загальну суму, відповідно до яких 09.08.2024 було підписано акти виконаних робіт № 1 й № 2 (форма № КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень - серпень 2024 рок (форма № КБ-3) від 09.08.2024 на суму 547 927,99 грн з ПДВ, а щодо решти робіт позивач здійснив уточнення. Ця обставина відповідачем не спростовується.
22. Листом від 23.08.2024 № 37-Ю позивач на адресу замовника направив акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 23.08.2024 № 3, акт № 3.1 вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт (додатково до акта № 3 приймання виконаних будівельних робіт за липень-серпень 2024 року) від 23.08.2024 з довідкою форми КБ-3 № 2 від 23.08.2024 з відповідними розрахунками на загальну суму 3 939 740,77 грн з ПДВ, з вимогою оплатити вартість виконаних робіт згідно з доданою документацією, підписати та повернути підряднику його екземпляри актів. Направлення цього листа позивачем 23.08.2024 та отримання його відповідачем 26.08.2024 підтверджується матеріалами справи (опис вкладення, накладна "Укрпошти" та трекінг) та визнається відповідачем.
У додатках до цього листа позивач також надав оригінал паспорту на каналізаційно-насосну станцію ТОВ "ПБК "ЗЕНАКО", оригінал паспорта на шафу управління КНС, оригінал рахунку від 23.08.2024 № 12, засвідчену копію видаткової накладної від 18.06.2024 № 183 та засвідчену копію товарно-транспортної накладної від 18.06.2024 № 3Р.
23. Надалі між сторонами відбувалося листування :
- 29.08.2024 відповідач листом № 03.2-07/2392 запросив документи, які б вказували на можливість виготовлення аналогічних споруд ТОВ "ПБК "Зенако" і вартість придбання обладнання та виготовлення Комплектної каналізаційно-насосної станції КНС для об`єкта будівництва;
- 10.09.2024 позивач направив відповідачу претензію від 09.09.2024 вих. № 42-Ю з доданим рахунком на оплату від 09.09.2024 № 12 на суму 3 939 740,77 грн, в якій було зазначено, що відповідач не надав ані підписаних документів що виконаних робіт, ані обґрунтованих зауважень до наведених документів (арк.с. 152-154);
- 20.09.2024 позивач листом вих. № 44-Ю повідомив відповідача про надання підрядником листом від 23.08.2024 вих. № 37-Ю усієї необхідної документації (виконавчої, технічної та бухгалтерсько-економічної, у тому числі видаткової накладної від 18.06.2024 № 183), передбаченої договором та законодавством, зокрема Державними будівельними нормами;
- 14.10.2024 позивач направив відповідачу претензію вих. № 48-Ю, у якій просив замовника протягом трьох календарних днів з моменту отримання листа повернути підписані примірники довідки № 2 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень-серпень 2024 року (форма КБ-3), Акта № 3 приймання виконаних будівельних робіт за липень-серпень 2024 року (форма КБ-2в) та Акта № 3.1 вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця (додатково до Акта № 3), на загальну суму 3 939 740,77 грн з ПДВ, та вимагав оплатити виконані роботи згідно з цими документами;
- 08.11.2024 відповідач листом № 04.1-15/3102 відхилив зазначену претензію позивача;
- 14.11.2024 позивач направив замовнику претензію вих. №52-Ю, у якій спростував заперечення останнього та вимагав повернення підписаних замовником зазначених актів та довідок, а також проведення оплати за виконані підрядником роботи.
24. Не отримавши підписаних актів, відмови від їх підписання разом із дефектними актами, а також не отримавши оплати, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача - Департаменту про стягнення 3 950 750,46 грн заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 05.03.2024 між сторонами договору підряду № 03-24/23, з яких: 3 939 740,77 грн - основний борг та 11 009,69 грн - 3 % річних за період з 05.03.2025 по 07.04.2025.
Позиція Верховного Суду
25. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
26. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається з огляду на таке.
Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України
27. Пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
28. На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник посилається на порушення господарськими судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях норм процесуального права, а саме частини 3 статті 86 ГПК України, оскільки суд повинен надати оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у матеріалах справи, однак суди не виконали вимоги норм процесуального права у вирішенні відповідного спору та не врахували висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 906/764/20, стосовно того, що суд апеляційної інстанції, задовольняючи вимоги про стягнення боргу як оплати за виконані роботи, послався на акти виконаних будівельних робіт примірної форми КБ-2в і КБ-3, які були підписані лише підрядником, тобто беззаперечно та в односторонньому порядку прийняв визначену підрядником вартість виконаних ним робіт, без встановлення того, чи відповідає вартість робіт, яка вказана в актах, фактично виконаній роботі.
29. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України оскарження судових рішень з підстав, зазначених у пункті 1 частини 2 цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
30. Зміст касаційної скарги зводиться до того, що оскаржувані судові рішення прийняті на підставі не повно, не всебічно з`ясованих обставин справи, суди необґрунтовано та неправильно установили обставини, які мають значення для справи, не об`єктивно оцінили докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті. На думку скаржника, суди мали призначити судову будівельно-технічну експертизу для визначення вартості устаткування, включеного позивачем до спірних актів та довідки із застосуванням спеціальних знань у галузі будівництва.
31. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
32. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).
При цьому на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (такий правовий висновок наведено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19).
Колегія суддів також зазначає, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення/цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
Відповідно неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини. 
Помилково посилатися на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми права, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.
33. Як вбачається із змісту оскаржуваних судових рішень, у цій справі суди попередніх інстанцій досліджували та оцінювали доводи учасників справи через призму предмету, підстав позову та кола доказування, які входять у таку категорію справ.
34. Так, у справі № 906/764/20 (постанова Верховного Суду від 25.05.2021) за позовом приватного підприємства «Прогрес-Буд» до Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та стягнення 1 382 367,74 грн, скасовуючи постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 в частині стягнення 1 288 734,14 грн боргу як оплати за виконані роботи та передаючи справу на новий розгляд у цій частині, Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку, що позовна вимога про стягнення боргу за виконані роботи підтверджується долученими до матеріалів справи доказами та підлягає задоволенню, не вказав, на підставі яких доказів ним надана оцінка долученим Департаментом до відзиву листам. При цьому зазначений відзив з додатками не було прийнято до розгляду судом першої інстанції, оскільки його подано з пропуском строку, встановленого ухвалою суду на його подання, та без клопотання про поновлення такого строку.
35. Натомість у справі, яка розглядається, суди попередніх інстанцій виходили із встановлення обставин введення об`єкта в експлуатацію актом державної приймальної комісії від 05.07.2024, тобто фактичного виконання всього обсягу робіт, водночас вартість устаткування було погоджено сторонами в додатку № 2 до договору (3 932 680,81 грн), укладеного за результатами публічних закупівель. 
36. Таким чином, колегія суддів, проаналізувавши висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 906/764/20, на які посилається скаржник, перевіривши аргументи скаржника щодо порушення господарськими судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях норм процесуального права, а саме статті 86 ГПК України, визнає їх необґрунтованими, оскільки висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновками Верховного Суду щодо застосування цих норм права, на неврахування яких судами попередніх інстанцій послався Депортамент у касаційній скарзі.
37. Отже, ці доводи не можуть бути враховані як належне та достатнє обґрунтування визначеної скаржником підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.
Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України
38. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судового рішення, зазначеними у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 ГПК України.
39. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.
40. За таких обставин недостатніми є доводи скаржника про неповне дослідження судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів за умови непідтвердження підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.
41. Проте суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).
42. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів. Про це зазначено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19.
43. Верховний Суд є судом права, а не факту, тому діючи у межах повноважень та порядку, визначених статтею 300 ГПК України, він не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справі № 912/3192/18, від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15, від 02.07.2019 у справі № 916/1004/18). 
44. Зважаючи на викладене, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
45. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
46. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
47. Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
48. З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є правильними по суті і підлягають залишенню без змін, а подана касаційна скарга - залишенню без задоволення.
Розподіл судових витрат
49. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Департаменту будівництва, містобудування і архітектури, житлово-комунального господарства та енергетики Полтавської обласної державної адміністрації залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 у справі № 917/718/25 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай