РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 609/133/26
2/609/291/2026
12 травня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді: Ковтуновича О.В.
за участі секретаря судового засідання: Сандуловича О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом:  ОСОБА_1 
до 
відповідача: АТ КБ «ПриватБанк»
де 
треті особи: приватний нотаріус Бондар Ірина Михайлівна, Шумський відділ ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління МЮУ
вимоги позивача: про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
учасники справи не з`явились,-

В С Т А Н О В И В :
І. Стислий виклад позиції сторін.
1. 12 лютого 2026 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат, Гурник Віктор Олександрович через систему «Електронний суд» подав позов до відповідача АТ КБ «ПриватБанк», де треті особи: приватний нотаріус Бондар Ірина Михайлівна, Шумський відділ ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління МЮУ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
2. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача покликається на те, що в січня 2023 року ОСОБА_1 отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. З вказаної постанови він дізнався, що в Шумському відділі ДВС на підставі вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.І. виконавчого напису №1774 від 24.06.2019 перебувало виконавче провадження про звернення стягнення на нерухоме майно-житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 на суму 3 039 900, 63 грн.
Вважає, що вказаний виконавчий напис є незаконний, протиправним та таким, що не підлягає до виконання з наступних обставин. 
26 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №09/08/146 МШ на суму 40 000 доларів США. 
26 вересня 2008 року в рахунок забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором укладено договір іпотеки відповідно до умов якого позивачем в заставу передано будинковолодіння по АДРЕСА_1 (на момент укладення договору Шумський район). 
Будиноковолодіння, яке є предметом іпотеки ОСОБА_1 придбав 11 липня 2006 року в ОСОБА_2 (договір купівлі-продажу від 11 липня 2006 року посвідчений державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №1113). 
Через складні життєві обставини та світову економічну кризу 2008 року, ОСОБА_1 порушив графік виконання кредитного договору та допустив заборгованість, але не відмовлявся від виконання своїх обов`язків. Він неодноразово звертався в банківську установу з проханням провести реструктуризацію заборгованості або пролонгувати кредитний договір, на що отримував відмови.
В 2011 році ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 з позовом про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 (на момент укладення договору Шумський район).
Рішенням Шумського районного суду від 30 травня 2011 року (справа №2 234/11), яке залишено без змін Апеляційним судом Тернопільської області вирішено розірвати договір купівлі-продажу житловго будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (на момент укладення договору Шумський район) укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
За вказаним позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 АТ КБ «Приватбанк» було залучено в якості третьої сторони.
У червні 2019 року АТ КБ «ПриваБанк», достовірно знаючи що предмет іпотеки вибув із володіння ОСОБА_1 з незалежних від нього обставин, отримав виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.І. про звернення стягнення на нерухоме майно-житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 на суму 3 039 900, 63 грн.
Представник позивача зазначає, що для вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь АК КБ «Приват Банк» 115 062 (сто п`ятнадцять тисяч шістдесят два) долари США 39 центів, що за курсом НБУ на 11.03.2019 становило 3 036 400 (три мільйони тридцять шість тисяч чотириста) гривень 63 копійки нотаріус Бондар І.М. мала керуватися нотаріально посвідченим кредитним договором.
Однак, беручи до уваги те, що між ОСОБА_1 і відповідачем нотаріально посвідчений кредитний договір не укладався, а укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір не містить умов щодо нарахування відсотків за кредитом, а також нарахування пені цілком очевидним є те, що при вчиненні виконавчого напису 24 червня 2019 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І..М. керувалась кредитним договором від 26.09.2008, укладеним в простій письмовій формі та нормами ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172.
В той же час, як вище згадувалось, вказаний Перелік документів у редакції, чинній станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів вчинених у простій письмовій формі, оскільки п.2. Переліку документів з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови суду.
Сам оскаржуваний виконавчий напис не містить відомостей про те, на підставі якої саме нотаріально посвідченої угоди було звернено стягнення на суму 115 062 (сто п`ятнадцять тисяч шістдесят два) долари США 39 центів що за курсом НБУ на 11.03.2019 становило 3 036 400 (три мільйони тридцять шість тисяч чотириста) гривень 63 копійки, що свідчить про її відсутність як такої та явної спірності стягуваної суми заборгованості (грошових коштів).
Таким чином, нотаріус, в порушення вимог ст. 89 Закону України «Про нотаріат» вчинив «комбінований» виконавчий напис та використав нотаріально посвідчений договір іпотеки для звернення стягнення на нерухоме майно і кредитний договір укладений у простій письмовій формі для розрахунку та стягнення грошових коштів.
Враховуючи вищевикладене представник позивача просить визнати виконавчий напис від 24 червня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за № 1774 про звернення стягнення на нерухоме майно- житловий будинок по АДРЕСА_1 для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АК КБ «Приватбанк» в сумі 3 039 900, 63 грн. таким, що не підлягає виконанню.
3. 02 березня 2026 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення на позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню по справі №609/133/26, в яких останній зазначає, що між Позивачем та Відповідачем був укладений кредитний договір № 09/08/146МШ від 26.09.2008 за яким отримав кредит у розмірі 40000,00 [Доллар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.09.2018. Станом на 11.03.2019 Позивачем не були виконані умови Кредитного договору та заборгованість становила всього: 115062,39 [Долар США] , з урахуванням: - заборгованість за тілом кредиту у розмірі 29994,31 [Долар США] - заборгованість за відсотками у розмірі 26569,62 [Долар США] - заборгованість по пені у розмірі 58498,46 [Долар США]. У порушення зазначених норм закону та умов договору Позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого Договором, суму кредиту й не сплатив проценти за користування кредитними коштами. Для виконання виконавчого напису нотаріусу були надані всі необхідні документи. Враховуючи викладені норми Виконавчий напис вчинено відповідно норм діючого законодавства. Не заслуговують уваги посилання Позивача на ту обставину, що Рішенням Шумського районного суду від 30 травня 2011 року (справа №2-234/11), яке залишено без змін Апеляційним судом Тернопільської області вирішено розірвати договір купівлі-продажу житловго будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (на момент укладення договору Шумський район) укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та перебувало в забезпеченні згідно договору іпотеки від 26.09.2008. Так на даний час іпотека дійсна та не скасована, розірвання договору купівлі продажу житловго будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 не припиняє іпотеку, та в силу статті 23 Закону України "Про іпотеку" іпотека дійсна для нового власника. Крім іншого існує рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.05.2011 року по справі №2-1793/2011 за яким було стягнуто заборгованість з Позивача, за 09/08/146МШ від 26.09.2008 кредитним договором, таким чином дане рішення підтверджувало наявність заборгованості та свідчило про безспірність заборгованості. Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.05.2011 по даний час не виконано. Враховуючи, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав всі необхідні документі відповідно до Переліку, а тому підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог до Позивача. Щодо повідомлення про усунення порушень зазначає, що Відповідач направив на адресу Позивача письмову вимоги про усунення порушень за кредитним договором цінним листом з описом вкладення. А тому твердження позивача про неотримання письмової вимоги про усунення порушень за Договором є необґрунтованими. Тому враховуючи вищевикладене не підлягають до задоволення вимоги по цивільній справі №609/133/26 за позовом ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
4. 10 березня 2026 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на письмові пояснення відповідача, в якому останній вказує, що ознайомившись із доводами Відповідача, викладеними у письмових поясненнях, має намір скористатися процесуальним правом для подачі відповіді у порядку ст. 179 ЦПК України, адже не згідний з викладеними аргументами з огляду на наступне. Позивач не ставить під сумнів наявність обтяжень щодо нерухомого майна у вигляді іпотеки, водночас під час укладення договору іпотеки власником нерухомого майна та іпотекодавцем був ОСОБА_1 однак внаслідок обставин які від нього не залежали іпотека вибула з його володіння. Станом на 24 червня 2019 року згідно рішення Шумського районного суду від 30 травня 2011 року власником предмета іпотеки вже була ОСОБА_2 про що було відомо банківській установі. Вчинення виконавчого напису нотаріуса порушувало законні права ОСОБА_2 , як законного володільця. Відповідач у своїх поясненнях лише вказує на факт надіслання боржнику повідомлення, однак не зазначає, коли таке повідомлення надсилалось, чи отримав його адресат, чи лист повернутий без вручення адресату. ОСОБА_1 категорично стверджує, що жодних повідомлень від відповідача, ні від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. щодо наявності заборгованості перед АТ КБ «Приват Банк» в розмірі 115 062 (сто п`ятнадцять тисяч шістдесят два) долари США 39 центів не отримував та відповідачем його твердження не спростовуються. У справі що розглядається, на момент винесення виконавчого напису нотаріуса власником нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 була ОСОБА_2 про що було відомо відповідачу. Виходячи з принципу добросовісності здійснення учасниками своїх права та обов`язків банківська установа повинна б була надіслати повідомлення про вжиття заходів, щодо стягнення предмета іпотеки ОСОБА_2 , однак не зробила цього. Таким чином у своїх письмових поясненнях та долучених документах відповідач не спростовує фактів викладених позивачем у позовній заяві.

ІІ. Процесуальні дії у справі.
5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засіданні призначено на 16 березня 2026 року на 10 год. 00 хв. Постановлено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката, Гурника Віктора Олександровича про витребування доказів - задоволити. Витребувати у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни (Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Центральна, буд. 09, ІНФОРМАЦІЯ_1 6/9, тел. НОМЕР_1 ) документи, які стали підставою вчинення виконавчого напису нотаріуса №1774 від 24.06.2019 про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 .
6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 16 березня 2026 року за клопотанням представника відповідача судове засідання по справі відкладено на 14 квітня 2026 року на 10 год. 00 хв. Постановлено повторно витребувати у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни (Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Центральна, буд. 09, ІНФОРМАЦІЯ_1 6/9, тел. НОМЕР_1 ) документи, які стали підставою вчинення виконавчого напису нотаріуса №1774 від 24.06.2019 про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 .
7. Ухвалою суду від 14 квітня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 травня 2026 року на 10 год. 00 хв.
8. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак на електронну адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності із повним підтриманням позовних вимог.
9. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, проте через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
10. У судове засідання третя особа: приватний нотаріус Бондар Ірина Михайлівна не з`явилася, однак в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без її участі.
11. Представник третьої особи: Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління МЮУ у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи.
12. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
13. У судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2008 року між ПриватБанком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №09/08/146 МШ на суму 40 000 доларів США,у простій письмовій формі.
14. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2011 року справа № 2-1793/2011р. стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договору № 09/08/146МШ від 26.09.2008 станом на 28.12.2010 у розмірі 369112 грн. 49 коп.
15. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 30 травня 2011 року справа №2 234/11 розірвано договір купівлі-продажу жилого будинку з господарськими- побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 11 липня 2006 року, посвідчений державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1113.
16. Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 14 липня 2011 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - відхилено. Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 30 травня 2011 року залишено без змін.
17. 24 червня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна був вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 1774, за яким звернути стягнення на нерухоме майно- житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 26.09.2008 державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори Килимар О.А. за реєстровим № 1422, передане в іпотеку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонує задовольнити вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» шляхом перерахування коштів на рахунок у розмірі: заборгованість за кредитом - 2994,31 долари США; заборгованість за відсотками - 26569,62 доларів США; пеня - 58498,46 доларів США, що всього становить 115062 долари США 39 центів, що за курсом НБУ на 11.03.2019 становить 3036400 грн. 63 коп.; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500,00 грн. Всього з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису 3039900 грн. 63 коп.
18. Як вбачається із копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, винесеної заступником начальника Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції постановлено виконавчий напис № 1774 виданий 24.06.2019 Бондар І.М. про звернути стягнення на нерухоме майно- житловий будинок по АДРЕСА_1 повернути стягувачу.
19. 17 березня 2026 року на виконання ухвали Шумського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2025 року про витребування доказів на електронну адресу суду надійшов лист-повідомлення приватного нотаріуса Бондар Ірини Михайлівни № 93/01-16 від 17.03.2026, в якому остання зазначає, що надати на викоання ухвали суду від 16.03.2026 належним чином засвідчені копії виконавчого напису та документів, на підставі яких його вчинено 24.06.2019 за р№ 1774, не має можливості оскільки за типовою номенклатурою справ приватного нотаріуса, строк зберігання справи 02-20 «копії виконавчих написів та документи на підставі яких вони вчиненні», - складає 3 роки; Правилами ведення нотаріального діловодства затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22.12.2010, передбачено знищення документів після закінчення строку їх зберігання. Згідно акту від 03.01.2023 № 10 схваленого Протоколом засідання ЕК Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 31.03.2023 № 4, про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду, копії виконавчих написів та документи, на підставі яких вони вчиненні за 2019 рік було знищено.

ІV. Оцінка Суду.
20. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
21. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
22. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
23. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
24. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
25. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
26. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
27. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
28. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
29. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
30. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
31. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).
32. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
33. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
34. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
35. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис.
36. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухваленій нею постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц із подібних правовідносин, а також у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року по справі № 200/16871/17-ц.
37. Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторона позивача як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що між ОСОБА_1 і відповідачем нотаріально посвідчений кредитний договір не укладався, а укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір не містить умов щодо нарахування відсотків за кредитом, а також нарахування пені, цілком очевидним є те, що при вчиненні виконавчого напису 24 червня 2019 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. керувалась кредитним договором від 26.09.2008, укладеним в простій письмовій формі та нормами ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172.
38. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік документів), згідно якого виконавчий напис може бути вчинено за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
39. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі постанова № 662) даний Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», згідно якого виконавчий напис може бути вчинено за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
40. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на не посвідченому нотаріально кредитному договорі.
41. Як встановлено із матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 24 червня 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.
42. Слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні докази того, що виконавчий напис вчинений на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору. Доказів та обґрунтувань протилежного учасниками справи не надано.
43. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 в справі №910/10374/17 зазначила, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
44. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
45. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
46. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
47. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки матеріали виконавчого напису № 1774 виданого 24.06.2019 було знищено, та згідно змісту вказаного виконавчого напису посилань на те, що кредитний договір № 09/08/146МП від 26.09.2008 був нотаріально посвідчений не міститься, тому суд приходить до висновку, що виконавчий напис № 1774 виданий 24.06.2019 є таким, що не підлягає виконанню.
48. Крім того, суд зауважує, що рішенням Шумського районного суду від 30 травня 2011 року (справа №2 234/11), яке залишено без змін Апеляційним судом Тернопільської області вирішено розірвати договір купівлі-продажу житловго будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (на момент укладення договору Шумський район) укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . За вказаним позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 АТ КБ «Приватбанк» було залучено в якості третьої сторони. У червні 2019 року АТ КБ «ПриваБанк», достовірно знаючи що предмет іпотеки вибув із володіння ОСОБА_1 з незалежних від нього обставин, отримав виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.І. про звернення стягнення на нерухоме майно-житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 на суму 3039900,63 грн. Вчинення виконавчого напису нотаріуса порушує законні права ОСОБА_2 , як законного володільця.
49. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).
50. У контексті вищенаведеного, суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
51. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору при поданні позовної заяви в розмірі 1331 грн. 20 коп.

З цих підстав,
Керуючись статтями 10, 12, 76, 81, 131, 133, 137, 141, 142, 178, 264-268, 279, 354 ЦПК України, статтями 15, 16, 18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», частино 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», суд -
У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», де треті особи: приватний нотаріус Бондар Ірина Михайлівна, Шумський відділ ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління МЮУ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволити.
2. Визнати виконавчий напис від 24 червня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за № 1774 про звернення стягнення на нерухоме майно- житловий будинок по АДРЕСА_1 для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АК КБ «Приватбанк» в сумі 3 039 900, 63 грн. таким, що не підлягає виконанню.
3. Стягнути із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1331 грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 12 травня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: АТ КБ «ПриватБанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570.
Треті особи: 
- приватний нотаріус Бондар Ірина Михайлівна, місце знаходження: м. Дніпро, вул. Центральна, 6/9, Дніпропетровської області; 
- Шумський відділ ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління МЮУ, місце знаходження: 47101, м. Шумськ, вул. Шевченка, 3, Кременецького району Тернопільської області, код ЄДРПОУ 34043031.

Суддя:	  	Олег КОВТУНОВИЧ