ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026 року м. Дніпро Справа № 904/5119/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)
судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2025 (повний текст рішення складено 26.11.2025, суддя Кеся Н.Б.) у справі №904/5119/25
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро
до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг Дніпропетровська область
про стягнення 109 688,16 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-Позивач) 08.09.2025 року звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь плату за користування вагонами в сумі 101538,24 грн, збір за зберігання вантажу в сумі 8149,92 грн та суму судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2025 позов Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, код ЄДРПОУ 00191023) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, буд. 5, код ЄДРПОУ 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, буд. 108, код ЄДРПОУ 40081237) плату за користування вагонами в сумі 101538,24 грн, збір за зберігання вантажу в сумі 8149,92 грн та суму судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Не погодившись з рішенням суду, через систему «Електронний суд», представник Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення суду від 26.11.2025; прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що як слідує з телеграмного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022, звільнення Замовника (в даному випадку – Відповідача) від плати за користування вагонами за час дії комендантської години за місцезнаходженням стації призначення не залежить від будь-яких додаткових обставин, а є безумовною підставою для неврахування часу дії комендантської години в загальний час затримки вагонів та, відповідно, звільнення від плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за вказаний час. Також відповідно до телеграмного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 всіх причетних працівників залізниці зобов`язано організувати його виконання, в тому числі перерахунок часу затримки навантажених і порожніх вагонів та контейнерів з початку дії воєнного стану в Україні (24.02.2022). Скласти акти загальної форми ГУ-23 відповідно рішення Правління та забезпечити об`єктивний розгляд претензій та перерахунок нарахованих, коштів. 
На думку скаржника, в той же час відсутність актів загальної форми, які б засвідчували факт існування таких обставин (комендантської години), не спростовує факт існування самої комендантської години. Адже, факт існування комендантської години є загальновідомим та не потребує додаткового доведення. До того ж складання актів загальної форми для засвідчення факту існування комендантської години відповідно до вказаного телеграмного розпорядження є обов`язком Позивача, а не Відповідача. 
Проте, як зазначено скаржником, судом не були досліджені питання, з яких причин Позивачем не були складені зазначені вище акти, а також не було взято до уваги надані Відповідачем докази щодо запровадження та часу дії комендантської години. 
Отже, оскільки плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, що є предметом позовних вимог у даній справі, були нараховані за період затримки вагонів після 24.02.2022, тобто, за період, в який було запроваджено комендантську годину на території, на якій розташована станція призначення, то, за твердженням скаржника, Позивач повинен був врахувати вимоги телеграмного розпорядження при нарахуванні та розрахунку суми позову. Оскільки цього Позивачем зроблено не було, то це повинно було бути враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення. Але суд першої інстанції помилково не врахував вимоги вказаного телеграмного розпорядження, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення в частині стягнення нарахованої Позивачем за час затримки вагонів в період дії комендантської години на станції призначення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. 
Крім того, скаржником зауважено, що плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу були нараховані неправомірно. Зазначене підтверджується запереченнями представників Відповідача у відомостях ф. ГУ-46, зазначена обставина в свою чергу також вказує на неправомірність дій зі сторони Позивача в частині стягнення з Відповідача плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. Судом першої інстанції вказані доводи Відповідача були залишені поза увагою.
З огляду на викладене, скаржник вважає, що оскаржуване рішення ухвалено без повного та всебічного з`ясування обставин, на які посилався Відповідач, як на підставу своїх заперечень. А тому оскаржуване рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №904/5119/25. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/5119/25.
17.12.2025 матеріали даної справи надійшли до ЦАГС.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2025 у справі №904/5119/25. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

26.12.2025 позивачем через підсистему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема, зазначено, стосовно твердження Відповідача про неправомірність нарахування плати за користування спірними вагонами за весь час затримку без виключення часових проміжків, коли на території Дніпропетровської області діяла комендантська година, позивачем пояснено, що станція призначення Терни, на якій простоювали вагони з вини Відповідача, розташована на території, на якій активні бойові дії не ведуться. 
Затримка спірних вагонів на підходах до станції призначення пов`язана з тим, що на момент видачі наказів про затримку вагонів на коліях станції призначення Терни мало місце скупчення вагонів, які прибули на адресу Відповідача раніше і не були забрані ним на свою під`їзну колію. Саме внаслідок цього спірні вагони затримувались на підходах до станції призначення - на станціях Апостолове, Рядова, П`ятихатки, Савро.
Як зазначено позивачем, з актів, якими зафіксовано періоди затримки вагонів, та на підставі яких нараховано плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажів, видно, що певна кількість періодів затримки починались у денний час. Відповідач був у встановленому порядку повідомлений про готовність вагонів до передачі йому, але не прийняв їх. 
Таким чином, затримка спірних вагонів жодним чином не пов`язана із запровадженням на території області комендантської години. Відповідно, у залізниці були відсутні підстави для складення актів загальної форми щодо випадку затримки вагонів з вказаних вище підстав, та здійснення перерахунку платежів.
Як зауважено позивачем жодним законом або іншим нормативно-правовим актом не передбачено у зв`язку з введенням комендантської години будь-які зміни в режимі роботі промислових підприємств, скасування роботи підприємств у нічну зміну, або порядку розрахунків за надані послуги.
Посилання Відповідача при цьому на окремі пункти рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) та телеграфного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 свідчить про довільне тлумачення ним на свою користь змісту цих документів без аналізу тексту документів в цілому з урахуванням об`єктивних обставин.
Крім того, позивачем зазначено, що забезпечення вантажовідправників власними вагонами здійснює власник вагонів на підставі укладених ним з вантажовідправником договорів без участі залізниці. Тобто, залізницею виконується лише роль перевізника по доставці цих вагонів, як вантажу на своїх осях, зазначеного в накладній.
Стосовно твердження Відповідача на те, що деякі вагони з числа спірних на під`їзну колію не подавались зважаючи на закінчення термінів на деповський ремонт, позивач послався на те, що той факт, що після прибуття згаданих вагонів на станцію призначення Терни вони були визнані непридатними для навантаження, не звільняє Відповідача від оплати нарахованих сум за час, коли вагони ще на шляху прямування простоювали з його вини на підходах до станції призначення.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2017 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» було укладено договір №ПР/М-17-2/14-744/НЮдч «Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Терни і Рядова регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (далі - Договір про експлуатацію під`їзної колії) (арк.с. 21-24 Т.1).
Пунктом 1 цього Договору передбачено, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить Власнику колії, яка примикає до станції Терни стрілками №№ 2, 4, 6 у парній горловині станції та до Рядова - стрілкою № 8 до колії № VI станції Рядова.
Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії.
Межею під`їзної колії є знаки «Межа під`їзної колії», які встановлено:
по станції Терни: біля маневрового світлофору М10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки №2 станції Терни; маневрового світлофора М8, розташованого на відстані 86,2 м. від граничного стовпчика стрілки № 4 станції Терни; маневрового світлофора М6, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки № 6 станції Терни;
по станції Рядова біля вхідного світлофора Чк, розташованого на відстані 500 м від вістряка стрілки № 8 станції Рядова.
Розгорнута довжина під`їзної колії складає 268700 погонних метрів (п. 2 Договору про експлуатацію під`їзної колії").
Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України (п.4 Договору про експлуатацію під`їзної колії).
Здавання вагонів для під`їзної колії зі станцій Терни, Рядова здійснюється: 
- порожні хопери - через інтервал часу 2,0 години;
- порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години;
- вагони з небезпечними вантажами класу IBM - не пізніше, ніж через 2 години з моменту їх прибуття на станцію примикання;
- інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції нарочним прийомоздавальнику Власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів із реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2.
У разі здавання вагонів Залізницею Власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом (п. 5 Договору про експлуатацію під`їзної колії).
Вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії «Придніпровська залізниця» для ПрАТ «ПівнГЗК», подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії.
Вагони, що прибули на станцію Рядова регіональної філії «Придніпровська залізниця» для ПрАТ «ПівнГЗК», подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ ЗА, ЗБ, І, II, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії (п. 6 Договору).
Вагони на під`їзну колію ПрАТ «ПівнГЗК» передаються у кількості не більше 240 вісей (п. 7 Договору про експлуатацію під`їзної колії).
Власник колії сплачує залізниці плату:
за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифного керівництва № 1);
за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;
інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.
Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії «ЄРЦ» (п. 14 Договору про експлуатацію під`їзної колії).
Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 23.12.2017р. до 23.12.2022р. включно (п.19 Договору про експлуатацію під`їзної колії).
Додатковою угодою № 1 від 08.04.2019 року (арк.с. 26 Т.1) в назві, преамбулі і далі по тексту договору було внесено зміні, та замінено слова «Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на «Акціонерне товариство «Українська залізниця».
Додатковою угодою № 6 від 15.12.2022 року (арк.с. 28 Т.1) пункт 19 цього договору було викладено у новій редакції, та зазначено, що Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 23 грудня 2017 року до 22 червня 2023 року включно.
Додатковою угодою №7 від 15.12.2022 року (арк.с. 29 Т.1) строк дії договору було продовжено до 30.06.2024 року, а додатковою угодою №8 від 22.05.2024 року - до 30.06.2025.
Також на сайті Філії "Центр транспортної логістики" AT "Укрзалізниця" (далі - філія "ЦТЛ" AT "Укрзалізниця") було оприлюднено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір про надання послуг з організації перевезень) (арк.с. 32-57 Т.1).
Предметом договору про надання послуг з організації перевезень є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1 договору про надання послуг з організації перевезень).
Надання послуг за цим договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами (п.1.4 договору про надання послуг з організації перевезень).
Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (п.1.5 договору про надання послуг з організації перевезень).
Договір з урахуванням змін до нього оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://www.uz-cargo.com/ з накладенням кваліфікованого електронного підпису (п.1.6 договору про надання послуг з організації перевезень).
Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору (п.1.7 договору про надання послуг з організації перевезень).
Перевізник за результатом розгляду заяви (акцепту) направляє другій стороні у власній інформаційній системі повідомлення з накладенням КЕП:
- або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акцепту) із зазначенням причин для такого повернення; 
- або про дату укладення договору, присвоєння замовнику коду замовника як платника, коду вантажовідправника/вантажоодержувача. Код платника є номером договору з замовником (п. 1.9 договору про надання послуг з організації перевезень).
Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п.12.1 договору (п.1.10 договору про надання послуг з організації перевезень).
Строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з перевезення, становить три роки (п.7.3 договору про надання послуг з організації перевезень).
Відповідач у встановленому порядку звернувся до Позивача з заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.
Позивач надав Відповідачу Повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №45-00191023/2020-0001 від 01.07.2020 року (арк.с. 31 Т.1).
28.02.2025 року оприлюднено нову редакцію Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом, яка вводиться в дію з 01.03.2025.
1.1. У березні 2025 року на адресу ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» прибував поїзд № 2214, індекс 4100-614-4573 у складі 57 порожніх вагонів. В перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Терни Придніпровської залізниці, вантажоотримувачем - ПрАТ «Північний ГЗК». 
Перевезення було оформлене накладними №40216285, 40252736, 40252660, 40216228,40252694,40217259, 40216319, 40252843,40252876, 40253858, 40253874, 40253908, 40253882, 40252769, 40252751, 40253965,40253957, 40253999, 40253973, 40254005, 40253924, 40253916, 40253940, 40254062, 40254070, 40254088, 40257081, 40257099, 40254021, 40254039, 40254054, 40257123, 40257131, 40258337, 40258352, 40257115, 40258493, 40258535, 40257107, 74368, 74474, 74377, 74350, 74252, 74351, 74376, 74378, 74375, 74374, 74373, 74372, 74371, 74370, 74369, 74354, 74353, 74352.
11.03.2025 о 10:55 год. у зв`язку з тим, що на станції призначення Терни на той час сталося скупчення вагонів, що прибули на адресу Відповідача раніше, і не були забрані ним на свою під`їзну колію, було видано наказ № 272 про затримку вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці.
На виконання наказу на станції П`ятихатки було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 107 від 11.03.2025 р. і передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.
Станція призначення Терни проінформувала Відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 11.03.2025 р. о 11:35 год копію зазначеного повідомлення.
12.03.2025р. о 16:20 год. було видано наказ №277 про закінчення затримки потяга і станцією затримки П`ятихатки було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) № 106 від 12.03.2025р.
Також станцією затримки П`ятихатки було додатково складено акт загальної форми №25731 від 11.03.2025, у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.
Таким чином, спірні вагони простоювали на станції П`ятихатки з 11.03.2025р. - 10:55 год. до 12.03.2025р. - 16:20 год., тобто протягом 29 год. 25 хв.
1.2. Після прибуття поїзда на станцію призначення Терни та здійснення технічного огляду вагони були підготовлені для передачі на під`їзну колію Відповідача, про що його було повідомлено встановленим порядком та зроблено записи у Книзі повідомлень про подавання вагонів під навантаження і вивантаження станції Терни.
Оскільки Відповідач не був готовий вчасно забрати всі вагони, частина вагонів додатково простоювали на коліях станції Терни в очікуванні забирання їх на під`їзну колію, про що було складно акт загальної форми.
Так, 45 вагонів простоювали на підставі акту загальної форми № 1237 від 13.03.2025 з 13.03.2025 - 2:25 год до 13.03.2025 - 5:20 год, тобто протягом 2 год 55 хв;
3 вагона простоювали на підставі акту загальної форми № 1271 від 14.03.2025 з 14.03.2025 - 3:00 год до 14.03.2025 - 5:55 год, тобто протягом 2 год 55 хв.
7 вагонів простоювали на підставі акту загальної форми № 1292 від 15.03.2025 з 14.03.2025 - 0:20 год до 15.03.2025 - 5:40 год, тобто протягом 29 год 20 хв.
1 вагон простоював на підставі акту загальної форми № 1318 від 16.03.2025 з 14.03.2025-20:15 год до 16.03.2025 - 10:50 год, тобто протягом 38 год 35 хв.
Відповідно до актів, зазначених вище, загальний період затримки вагонів на підходах до станції призначення та на станції призначення Терни з вини Відповідача склав: для 1 вагону - 29 год 25 хв, для 45 вагонів - 32 год 20 хв, для 3 вагонів - 32 год 20 хв, для 7 вагонів - 58 год 45 хв, для 1 вагону - 68 год 00 хв.
Плату за користування вагонами з цього поїзда було включено до відомостей №№13039276,14039279, 15039284, 16039288, 16039289, 17039291, 19039292.
Також за час затримки вагонів на ст. П`ятихатки з вини Відповідача було нараховано збір за зберігання вантажу, який включено до накопичувальної картки №1539064 від 15.03.2025р.
2.1. 12.03.2025р. о 23:51 год з тієї ж причини було видано наказ № 278 про затримку вагонів поїзда № 2242, індекс 4100-684-4573 у складі 55 порожніх вагонів, що прямували на адресу Відповідача, на підходах до станції призначення, а саме - на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці.
В перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Терни Придніпровської залізниці, вантажоотримувачем - ПрАТ «Північний ГЗК». Перевезення було оформлене накладними №№ 40250854, 36228328, 40253684, 40250870, 40250839, 40250920, 40250904, 36228252, 40253759, 40253726, 40253734, 40253767, 40253692, 40253700, 40253718, 40271074, 40271025, 40271033, 40278491, 40271041, 40253775, 40253783, 40253791, 40253809, 40278566, 40307985, 40308017, 40308058, 40278533, 40308025, 40278541, 40278558, 40308108, 40308124, 40308140, 40308165, 40308082, 74547, 74543, 74544, 74541, 74542, 74540, 74507, 74508, 74510, 74539, 74545, 74546, 74499, 09346, 09345, 09306, 74498, 74497.
На виконання наказу на станції П`ятихатки а було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) №111 від 12.03.2025р. і передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.
Станція призначення Терни проінформувала Відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 13.03.2025р. о 0:20 год копію зазначеного повідомлення.
14.03.2025р. о 13:18 год. було видано наказ № 286 про закінчення затримки потяга і станцією затримки П`ятихатки було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) №110 від 14.03.2025р.
Також станцією затримки П`ятихатки було додатково складено акт загальної форми № 25749 від 12.03.2025, у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.
Таким чином, спірні вагони простоювали на станції П`ятихатки з 12.03.2025р. - 23:51 год до 14.03.2025р. - 13:18 год, тобто протягом 37 год 27 хв.
2.2. Після прибуття поїзда на станцію призначення Терни та здійснення технічного огляду вагони були підготовлені для передачі на під`їзну колію Відповідача, про що його було повідомлено встановленим порядком та зроблено записи у Книзі повідомлень про подавання вагонів під навантаження і вивантаження станції Терни.
Оскільки Відповідач не був готовий вчасно забрати всі вагони, частина вагонів додатково простоювали на коліях станції Терни в очікуванні забирання їх на під`їзну колію, про що було складно акт загальної форми.
Так, 44 вагонів простоювали на підставі акту загальної форми № 1294 від 15.03.2025 з 15.03.2025 - 3:00 год до 15.03.2025 - 12:20 год, тобто протягом 9 год 20 хв;
З вагона простоювали на підставі акту загальної форми № 1306 від 16.03.2025 з 15.03.2025 - 21:35 год до 16.03.2025 - 2:30 год, тобто протягом 4 год 55 хв;
5 вагонів простоювали на підставі акту загальної форми № 1324 від 16.03.2025 з 16.03.2025 - 8:40 год до 16.03.2025 - 15:30 год, тобто протягом 6 год 50 хв.
Відповідно до актів, зазначених вище, загальний період затримки вагонів на підходах до станції призначення та на станції призначення Терни з вини Відповідача склав: для 2 вагонів - 37 год 27 хв, для 44 вагонів - 46 год 47 хв, для 3 вагонів - 42 год 22 хв, для 5 вагонів - 44 год 17 хв.
Плату за користування вагонами з цього поїзда було включено до відомостей №№ 16039285, 16039286, 16039289, 18039160, 19039298,20039303, 19039297.
Також за час затримки вагонів на ст. П`ятихатки з вини Відповідача було нараховано збір за зберігання вантажу, який включено до накопичувальної картки № 15039066 від 15.03.2025 р.
3.1. 15.03.2025р. о 12:51 год з тієї ж причини було видано наказ № 288 про затримку вагонів поїзда № 2240, індекс 4100-777-4573 у складі 55 порожніх вагонів, що прямували на адресу Відповідача, на підходах до станції призначення, а саме - на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці.
В перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Терни Придніпровської залізниці, вантажоотримувачем - ПрАТ «Північний ГЗК». Перевезення було оформлене накладними №№ 40300295, 40300550, 40300253, 40300543,40300303,40300279,40300568, 40348401, 40348393, 40348385, 40348443, 40348427, 40348450, 40301095, 40300576, 40300584, 40348682, 40348666, 40348674, 40348708, 40348526, 40348658, 40348690, 40348468, 40348641, 40352585, 40348971, 40349011, 40349078, 40352577, 40348716, 40348724, 40348732, 40352650, 40352635, 40352593, 40352668, 40352684, 40352734, 40352627, 40352619, 40352601, 74475, 74476, 74626, 74625, 74624, 74622, 74620, 74621, 73904, 74623, 74638,74627,74637.
На виконання наказу на станції П`ятихатки було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 116 від 15.03.2025р. і передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.
Станція призначення Терни проінформувала Відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 15.03.2025р. о 13:45 год копію зазначеного повідомлення.
16.03.2025р. о 16:00 год було видано наказ № 296 про закінчення затримки потяга і станцією затримки П`ятихатки було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) № 115 від 16.03.2025р.
Також станцією затримки П`ятихатки було додатково складено акт загальної форми № 25772 від 15.03.2025, у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.
Таким чином, спірні вагони простоювали на станції П`ятихатки з 15.03.2025р. - 12:51 год до 16.03.2025 р. - 16:00 год.
Однак, у зв`язку з тим, що актами загальної форми підтверджено скупчення вагонів з вини Відповідача на станції призначення Терни тільки до 16.03.2025 - 15:30 год., підтвердженою документально залізниця вважає затримку вагонів з вини Відповідача на підставі наказу № 288 від 15.03.2025 з 15.03.2025р. - 12:51 год до 16.03.2025р. - 15:30 год. тобто протягом 26 год 39 хв.
3.2. 16.03.2025 о 22:43 год з тієї ж причини було видано наказ № 303 про затримку цих же вагонів на станції П`ятихатки.
На виконання наказу на станції П`ятихатки було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 119 від 16.03.2025 р. і передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.
Станція призначення Терни проінформувала Відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 16.03.2025 р. о 23:30 год копію зазначеного повідомлення.
17.03.2025р. о 18:40 год було видано наказ №305 про закінчення затримки потяга і станцією затримки П`ятихатки було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) № 119 від 17.03.2025р.
Також станцією затримки П`ятихатки було додатково складено акт загальної форми №25779 від 16.03.2025, у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.
Таким чином, спірні вагони простоювали на станції П`ятихатки з 16.03.2025р. - 22:43 год до 17.03.2025 р. - 18:40 год.
Однак, у зв`язку з тим, що актами загальної форми підтверджено скупчення вагонів з вини Відповідача на станції призначення Терни тільки до 17.03.2025 - 16:30 год., підтвердженою документально залізниця вважає затримку вагонів з вини Відповідача на підставі наказу № 303 від 16.03.2025 з 16.03.2025 р. - 22:43 год до 17.03.2025р. - 16:30 год. тобто протягом 17 год 47 хв.
3.3. Після прибуття поїзда на станцію призначення Терни та здійснення технічного огляду вагони були підготовлені для передачі на під`їзну колію Відповідача, про що його було повідомлено встановленим порядком та зроблено записи у Книзі повідомлень про подавання вагонів під навантаження і вивантаження станції Терни.
Оскільки Відповідач не був готовий вчасно забрати всі вагони, частина вагонів додатково простоювали на коліях станції Терни в очікуванні забирання їх на під`їзну колію, про що було складно акт загальної форми.
Так, 3 вагони простоювали на підставі акту загальної форми № 1375 від 20.03.2025 з 19.03.2025 - 18:40 год до 20.03.2025 - 1:50 год, тобто протягом 7 год 10хв.
Відповідно до актів, зазначених вище, загальний період затримки вагонів на підходах до станції призначення та на станції призначення Терни з вини Відповідача склав: для 44 вагонів - 44 год 26 хв, для 3 вагонів - 51 год 36 хв.
Плату за користування вагонами цього поїзда було включено до відомостей №№ 15049323, 21039309, 21039310, 24049337, 24049339, 21039313.
Також за час затримки вагонів на ст. П`ятихатки з вини Відповідача було нараховано збір за зберігання вантажу, який включено до накопичувальної картки №20039076 від 20.03.2025р.
4.1. 15.03.2025р. о 18:22 год з тієї ж причини було видано наказ № 291 про затримку вагонів поїзда №2218, індекс 4100-021-4573 у складі 57 порожніх вагонів, що прямували на адресу Відповідача, на підходах до станції призначення, а саме - на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці.
В перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Терни Придніпровської залізниці, вантажоотримувачем - ПрАТ «Північний ГЗК». Перевезення було оформлене накладними №№ 40351355, 40351363, 40381485, 40351314, 40351330, 40351322, 40351306, 40351298, 40380479, 40351348, 40351371, 36440, 36412, 74604, 74605, 36156, 36441, 36417, 36151, 36426, 36427, 36422, 36415, 36202, 74628, 36423, 36425, 74592, 74593, 74584, 74585, 36273, 74586, 74587, 74588, 74606, 74601, 36419, 36158, 74600, 74602, 74603, 36416, 36421, 36429, 36424, 36420, 36418, 74595, 74594, 74598, 74597, 74596, 74599, 74589, 74591, 74590.
На виконання наказу на станції П`ятихатки було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 118 від 15.03.2025р. і передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.
Станція призначення Терни проінформувала Відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 15.03.2025р. о 19:00 год копію зазначеного повідомлення.
16.03.2025р. о 16:00 год було видано наказ №296 про закінчення затримки потяга і станцією затримки П`ятихатки було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) № 116 від 16.03.2025р.
Також станцією затримки П`ятихатки було додатково складено акт загальної форми №2511А від 15.03.2025, у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.
Таким чином, спірні вагони простоювали на станції П`ятихатки з 15.03.2025р. - 18:22 год до 16.03.2025 р. - 16:00 год.
Однак, у зв`язку з тим, що актами загальної форми підтверджено скупчення вагонів з вини Відповідача на станції призначення Терни тільки до 16.03.2025 - 15:30 год., підтвердженою документально залізниця вважає затримку вагонів з вини Відповідача на підставі наказу № 291 від 15.03.2025 з 15.03.2025р. - 18:22 год до 16.03.2025р. - 15:30 год. тобто протягом 21 год 08 хв.
4.2. 16.03.2025 о 22:40 год з тієї ж причини було видано наказ № 300 про затримку цих же вагонів на станції П`ятихатки.
На виконання наказу на станції П`ятихатки було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 120 від 16.03.2025р. і передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.
Станція призначення Терни проінформувала Відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 16.03.2025р. о 23:40 год копію зазначеного повідомлення.
17.03.2025р. о 16:35 год було видано наказ №304 про закінчення затримки потяга і станцією затримки П`ятихатки було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) № 118 від 17.03.2025 р.
Також станцією затримки П`ятихатки було додатково складено акт загальної форми № 25778 від 16.03.2025, у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.
Таким чином, спірні вагони простоювали на станції П`ятихатки з 16.03.2025р. -22:40 год до 17.03.2025р. - 16:35 год, тобто протягом 17 год 55 хв.
4.3. Після прибуття поїзда на станцію призначення Терни та здійснення технічного огляду вагони були підготовлені для передачі на під`їзну колію Відповідача, про що його було повідомлено встановленим порядком та зроблено записи у Книзі повідомлень про подавання вагонів під навантаження і вивантаження станції Терни.
Оскільки Відповідач не був готовий вчасно забрати всі вагони, частина вагонів додатково простоювали на коліях станції Терни в очікуванні забирання їх на під`їзну колію, про що було складно акт загальної форми.
Так, 12 вагонів простоювали на підставі акту загальної форми №1384 від 20.03.2025 з 20.03.2025 - 8:25 год до 20.03.2025 - 10:50 год, тобто протягом 2 год 25 хв.
Відповідно до актів, зазначених вище, загальний період затримки вагонів на підходах до станції призначення та на станції призначення Терни з вини Відповідача склав: для 39 вагонів - 39 год 03 хв, для 12 вагонів - 41 год 28 хв.
Плату за користування вагонами з цього поїзда було включено до відомостей №№ 21039308, 21039303, 21039311, 21039317, 21039319.
Також за час затримки вагонів на ст. П`ятихатки з вини Відповідача було нараховано збір за зберігання вантажу, який включено до накопичувальної картки №21039077 від 21.03.2025р.
У зв`язку з наявністю у відомостях плати за користування вагонами та накопичувальних картках зауважень Відповідача, спірні суми не були стягнуті з особового рахунку.
Факт наявності на станції призначення Терни у період дії наказів №272 від 11.03.2025 p., № 278 від 12.03.2025, №288 від 15.03.2025, №303 від 16.03.2025, №291 від 15.03.2025, №300 від 16.03.2025 (арк.с. 105, 110, 115, 120, 125, 130 Т.1) скупчення вагонів, що простоювали на станції призначення з вини Відповідача, підтверджується складеними станцією Терни за актами загальної форми про затримку вагонів на станції призначення (арк.с. 135-180 Т.1).
За час затримки вагонів з вини вантажовласника на підставі актів була нарахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 (арк.с. 58-100 Т.1) в розмірі 101538,24 грн з ПДВ та збору за зберігання вантажу по накопичувальних картках форми ФДУ-92 (арк.с. 101-104 Т.1) в розмірі 8149,92 грн з ПДВ, в загальному розмірі 109 688,16 грн з ПДВ.
Нараховані суми плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, за твердженням позивача, відповідачем сплачено не було. Що і стало причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу у розмірі 101538,24 грн та 8149,92 грн, відповідно. 
Предметом доказування у даній справі є: обставини укладання договору надання послуг залізничного перевезення; факт надання послуг; наявність перевізних документів - залізничних накладних; наявність наказів про затримку вагонів; наявність актів форми ГУ-23а, ГУ-23, правомірність здійснення розрахунків заявлених до стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.
Згідно з частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Статтею 908 Цивільного кодексу України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Статтею 8 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено Статут залізниць України, положення якого згідно з пунктом 2 Статуту визначають обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
Пунктом 3 Статуту залізниць передбачено, що його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.
Згідно з п.42 Статуту залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.
Відповідно до статті 46 Статуту, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Статтею 71 Статуту залізниць України встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Плата за користування вагонами є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов`язанні.
Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Мінтранспорту України №113 від 25.02.1999, пунктами 3, 6, 8-10, 12 яких передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).
Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, і є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами.
Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у пам`ятці про подання/забирання вагонів, яка оформлюється після закінчення приймально-здавальних операцій.
Час закінчення приймально-здавальних операцій фіксується в пам`ятках про подання/забирання вагонів форми ГУ-45, на підставі яких формуються відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка є первинним документом бухгалтерського обліку.
Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.
Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).
Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).
Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.
Отже, за період фактичного використання суб`єктами господарювання вагонів та/або контейнерів залізниці для перевезення вантажів вноситься плата; до періоду використання вагонів (контейнерів) включається час затримки (простою) вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. Звільнення від такої плати може мати місце лише у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці.
Відтак, при розгляді спору про стягнення залізницею плати за користування вагонами (контейнерами) до предмета доказування належить доведення позивачем належними, допустимими і достатніми доказами факту використання вагонів (контейнерів) для перевезення вантажів замовника послуг з перевезення у відповідний період, а у разі якщо мала місце затримка вагонів на станціях призначення і на підходах до них (якими можуть бути проміжні станції), в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження, - надання доказів того, що така затримка була спричинена саме з вини вантажоодержувача (власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства).
Обставини, за якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами передбачені пунктом 16 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999, а саме:
а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;
б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;
в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).
Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).
У відомостях плати за користування вагонами, які підписані відповідачем із запереченнями зазначено про незгоду з нарахуванням через те, що вагони прийнято до перевезення понад добові заявки відвантаження готової продукції. Вагони затримані через незалежні від Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" причини. Вагони на під`їзну колію Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" не подавались, зважаючи на закінчення термінів на деповський ремонт.
Виходячи з положень статей 46, 47, 119 Статуту залізниць України, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.
Заперечення відповідача щодо подавання вагонів у кількості більше ніж добова заявка безпідставні, оскільки планування перевезень вантажів у власних вагонах здійснюється відправником за окремим замовленням та за погодженням з власником вагонів. Залізниця затверджує плани перевезень у власних вагонах, які попередньо погоджені відправником із власником вагонів. Таким чином, забезпечення вантажовідправників власними вагонами здійснює власник вагонів на підставі укладених ним з вантажовідправником договорів без участі залізниці. Тобто, залізницею виконується лише роль перевізника по доставці вантажу, зазначеного в накладній.
Стосовно заперечення відповідача, що вагони на під`їзну колію не подавались, зважаючи на закінчення термінів на деповський ремонт, необхідно зазначити наступне. Той факт, що після прибуття вагонів на станцію призначення Терни вони були визнані непридатними для навантаження, не звільняє Відповідача від оплати нарахованих сум за час, коли вагони ще на шляху прямування простоювали з його вини на підходах до станції призначення.
Частинами 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Проте, відповідач не надав доказів в обґрунтування відсутності своєї вини в затримці вагонів.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що наявність законодавчо визначених підстав для звільнення від плати за користування вагонами відповідачем не доведена.
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відповідач не спростував доводів позивача, не надав доказів того, що не мав можливість прийняти спірні вагони, а також не довів наявність обставин, що могли б бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на положення статті 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами.
За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування спірними вагонами на загальну суму 101538,24  грн., яка вірно стягнута судом першої інстанції.
Пунктом 5 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила), передбачено, що якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.
Згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; при затримці - з моменту затримки.
Порядок нарахування збору за зберігання вантажів наведений у п.2 Розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України, який затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 26.03.2009р. №317, зареєстрований у Мінюсті 15.04.2009р. за №340/16536, (далі - Збірник тарифів). Збірником тарифів визначено, що у всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.
Як вбачається з матеріалів справи, станцією затримки оформлені відповідні акти форми ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки, розрахований збір за зберігання вантажу у сумі 8149,92  грн. 
Враховуючи, що в обґрунтування своїх вимог позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на підходах до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПрАТ "ПівнГЗК" та несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог, плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу правомірно нараховані.
Стосовно доводів відповідача про те, що судом не були досліджені питання, з яких причин Позивачем не були складені акти загальної форми ГУ-23 для засвідчення факту існування комендантської години, а також не було взято до уваги надані Відповідачем докази щодо запровадження та часу дії комендантської години, колегія суддів зазначає наступне.
Так, рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол №Ц54/42 Ком.т) затверджено Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час воєнного стану в Україні.
До підрозділів Укрзалізниці зміст рішення правління було доведено телеграфним розпорядженням № ЦМ-13/693 від 05.04.2022.
У вказаному переліку зазначено, що у разі виникнення затримок навантажених вагонів та контейнерів незалежно від їх власності, порожніх власних вагонів (контейнерів) або орендованих вагонів на своїх осях, під час перевезення на станціях відправлення, на підходах до станції призначення, в тому числі у "кинутих" поїздах чи затримок на станціях в очікуванні подачі вагонів (контейнерів) на під`їзні колії, до часу користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагону (контейнеру), що виник, зокрема у випадку: запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції; проведення бойових дій або тимчасової окупації збройними формуваннями російської федерації території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення та/або будь-яка станція на шляху прямування.
Вказані вище обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з Додатком 6 до Правил користування вагонами.
У той же час, з актів загальної форми ГУ-23 не вбачається, що відповідач не працював у нічну зміну (під час комендантської години), посилань на комендантську годину складені акти загальної форми ГУ-23 не містять. Будь-яких повідомлень щодо неможливості забирання вагонів з під`їзної колії у зв`язку з веденням воєнного стану від відповідача на станції Терни не надходило. Позивач зазначає, що станції Терни працюють цілодобово.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для перерахунку плати за користування вагонами з врахуванням комендантської години та без засвідчення цієї обставини актами загальної форми ф.ГУ-23 є безпідставними та недоведеними.
Аналогічна правова позиція щодо правомірності нарахування спірної суми під час дії комендантської години викладена судом касаційної інстанції у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 904/2019/22.
Зокрема, в своїй постанові Верховний Суд зазначає:
"5.18. Отже, відповідач не довів, а суди не встановили наявність обставин, що є підставою для звільнення відповідача від плати за користування вагонами.
5.19. Доводи скаржника стосовно здійснення вказаного нарахування за користування вагонами без урахування вимог телеграмного розпорядження від 05.04.2022 №ЦМ-13/693 та про необхідність зменшення нарахованої залізницею плати за користування вагонами за час затримки вагонів в період дії комендантської години обґрунтовано відхилені судом апеляційної інстанції з огляду на наступне.
5.20. Рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т) затверджено Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час воєнного стану в Україні.
5.21. До підрозділів Укрзалізниці зміст рішення правління було доведено телеграфним розпорядженням № ЦМ-13/693 від 05.04.2022.
5.22. Зі змісту згаданих документів вбачається, що у разі виникнення затримок навантажених вагонів та контейнерів незалежно від їх власності, порожніх власних вагонів (контейнерів) або орендованих вагонів на своїх осях, під час перевезення на станціях відправлення, на підходах до станції призначення, в тому числі у "кинутих" поїздах чи затримок на станціях в очікуванні подачі вагонів (контейнерів) на під`їзні колії, до часу користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагону (контейнеру), що виник, зокрема у випадку: запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції; проведення бойових дій або тимчасової окупації збройними формуваннями російської федерації території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення та/або будь-яка станція на шляху прямування.
Вказані вище обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з Додатком 6 до Правил користування вагонами.
Акти загальної форми ГУ-23, складені у випадку затримки вагонів з вказаних вище підстав, мають містити конкретний опис обставин, що стали підставою для затримки вагонів та складання актів. Саме акт загальної форми ГУ-23 є підставою не враховувати в час користування вагоном час існування обставин, зазначених вище.
5.23. Проте, як вірно встановив апеляційний суд та не заперечується сторонами акти загальної форми із зазначенням цих обставин не складались, а складений позивачем акт загальної форми ГУ-23 не містить жодних заперечень відповідача з проводу неможливості забирання вагонів саме у зв`язку із запровадженням комендантської години.
5.24. Правове регулювання впровадження комендантської години здійснюється на підставі Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VIII, Постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 №573 "Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану", Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455 "Про затвердження порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеженні свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан".
Під час комендантської години запроваджуються певні заборони та обмеження, зокрема, перебування на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, пересування на транспортних засобах тощо.
5.25. Проте, відповідач не довів, а суди не встановили, що (1) під час дії комендантської години виробничі підрозділи і позивача, і відповідача не працюють у нічну зміну (під час комендантської години), як і до початку повномасштабної воєнної агресії російської федерації, і який вплив на виробничий процес сторін має комендантська година, якщо це не пов`язано з перебуванням працівників підприємства на вулицях і в громадських місцях; (2) у спірний період робота залізничних станцій та під`їзних колій відповідача, що примикають до цих станцій, припинялась на період дії комендантської години; (3) направлення на адресу позивача будь-яких повідомлень про те, що ПрАТ "ПівнГЗК" не здійснює свою роботу в нічний час (під час комендантської години), що в свою чергу унеможливлювало своєчасне забирання вагонів; (4) направлення позивачу пропозицій щодо внесення змін до договору в частині подавання/забирання вагонів в нічний час (під час комендантської години).
Отже суди, оцінивши всі обставини незабирання вагонів відповідачем на власні під`їзні колії у їх сукупності, дійшли вірного висновку, що відповідач не довів, що такі обставини мали місця з причин, які від нього, як від вантажовласника, не залежать, що презюмує його вину. Іншій підхід (звільнення від плати за користування вагонами, яка є зобов`язанням, а не санкцією) завдав би збитки позивачу, від дій якого не залежали ані строк, ані причини затримки вагонів.
5.26. Також Суд враховує, що рішення правління АТ "Українська залізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) є локальним (внутрішнім) нормативним актом залізниці, який не вносить змін/доповнень до Статуту залізниць України, Правил перевезень вантажів та укладеного сторонами договору, а тому за відсутності складених залізницею актів про засвідчення відповідних обставин, а саме запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення, відсутні підстави не враховувати в час користування вагоном час комендантської години.
5.27. Доводи скаржника щодо неправильного застосування апеляційним судом норм Правил користування вагонами і контейнерами в частині визначення часу користування вагонами за час затримки вагонів з вини вантажовласника з урахуванням приписів телеграмного розпорядження АТ "Українська залізниця", виданого на підставі рішення правління AT "Українська залізниця" від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т), не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду цієї справи".
Згідно із положеннями ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З урахуванням усього вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується із судом першої інстанції, що прийняті до перевезення позивачем спірні вагони були затримані на шляху прямування через скупчення на станції призначення вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з вини відповідача. При цьому, позивачем дотримано порядок дій, зокрема, щодо повідомлення відповідача про готовність вагонів до передачі йому, та складено відповідні акти на засвідчення зазначених обставин відповідно до вимог чинного законодавства, а відповідачем, в свою чергу, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчасного вивільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу.
З огляду на зазначене, доводи апелянта щодо неправомірності нарахування плати за користування спірними вагонами без виключення часових проміжків, коли на території, на якій розташована станція призначення діяла комендантська година, не ґрунтуються на нормах законодавства та суперечать фактичним обставинам справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2025 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює судового рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2025 у справі №904/5119/25 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2025 у справі №904/5119/25 залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін