Справа № 182/354/25
Провадження № 2/0182/4861/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем УКРАЇНИ

05.05.2026  м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Рунчевої О.В., розглянувши у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Керівника Нікопольської окружної прокуратури Пашаєва Руслана Шахіновича, який діє в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України, Нікопольської міської ради, до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Нікопольська міська лікарня №4» Нікопольської міської ради» про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В:

22.01.2025 року Нікопольська окружна прокуратура, яка діє в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Нікопольської міської ради, звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із даним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. 
Позовна заява обґрунтована тим, що вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2023 року у справі № 182/6413/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Так, ОСОБА_1 25.06.2021 року о 19.00 год., керуючи автомобілем марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 30 км/год. по проїзній частині дороги вул. Героїв Чорнобиля з боку вул. Електрометалургів у напрямку вул. Патріотів України в м. Нікополі Дніпропетровської області. Під час керування транспортним засобом, водій ОСОБА_1 , будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п.16.11 Правил дорожнього руху, не надав дорогу ОСОБА_2 , який рухався на велосипеді «Дніпро» червоного кольору по головній дорозі по вул. Патріотів України з боку виїзду з м. Нікополь, Дніпропетровської області у напрямку вул. Некрасова та мав перевагу у русі, виїхав на перехрестя де допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 з передньою правою частиною велосипеда марки «Дніпро» червоного кольору під керуванням ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 16.3 а), 16.11 Правил дорожнього руху (далі по тексту – ПДР, Правила).
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-21/23195-ІТ від 28.07.2021 року, невиконання вимог п. 16.3, п. 16.11 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 452 від 04.08.2021 року ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого трьохщиколоткового перелому правої гомілки підвивихом стопи, забито-рваної рани правої гомілки, саден тулуба, обличчя, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у КП «Нікопольська міська лікарня №4» Нікопольської міської ради» з 25.06.2021року по 19.07.2021 року. Згідно з наданої КП «Нікопольська міська лікарня №4» НМР» довідки-розрахунку від 08.11.2024 за № 2172 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого та розрахунків вартості 1 ліжко/дня на утримання лікарні, складених відповідно до Постанови КМУ від 16.07.1993 №545, витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 здійснювалися за рахунок коштів місцевого бюджету м. Нікополь та коштів державного бюджету (коштів Національної служби здоров`я України (НСЗУ) та становили: 30 883,25 грн., з яких: за рахунок місцевого бюджету - 983,75 грн., за рахунок коштів НСЗУ – 29 899,50 грн.
Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження не заявлявся.
З огляду на викладене вище, діючи в інтересах Нікопольської міської ради та НСЗУ, Нікопольська окружна прокуратура просить стягнути з відповідача на користь держави, в особі Національної служби здоров`я України, кошти, витрачені на лікування потерпілого в сумі 29 899,50 грн., які зарахувати до Державного бюджету України; а також стягнути з відповідача на користь держави, в особі Нікопольської міської ради, кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину з місцевого бюджету, в сумі 983,75 грн.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачеві роз`яснено його право на подання відзиву на позовну заяву (а.с.88-89).
Нікопольська окружна прокуратура, Нікопольська міська рада, НСЗУ належним чином повідомлялись про розгляд справи в суді, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на їх електронні адреси, зазначені в позові. Додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направили.
Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом направлення на адресу його реєстрації копії ухвали про відкриття провадження, про що свідчить поштовий конверт (а.с.103), який повернувся на адресу суду, як не вручений, за закінченням терміну зберігання. Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Крім того, в матеріалах справи наявні докази надсилання відповідачу Укрпоштою копії позову з додатками (№ відправлення ШКІ 0505239314630) (а.с.76-77).
Своїм правом на підготовку відзиву на позовну заяву не скористався, а тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
20.02.2025 року до канцелярії суду через підсистему «Електронний суд» від представника третьої особи Кобеляцького Д.М. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке було задоволено судом, шляхом надання доступу адвокату до даної справи в ЄСІТС «Електронний суд». Своїм правом на подання письмових пояснень КП «Нікопольська міська лікарня №4» НМР» не скористалось. 
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).
Повноваження прокурора у спірних правовідносинах визначено, зокрема, Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру».
Згідно з частинами 3, 4 статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Звернення прокурора до суду з даним позовом обґрунтовано посиланням на невжиття Національною службою здоров`я України та Нікопольською міською радою заходів щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, про необхідність вжиття яких вони були повідомлені відповідними листами Нікопольської окружної прокуратури (а.с.26-28,30-32).
Як встановлено судом, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2023 року у справі № 182/6413/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки (а.с.20-21).
Даним вироком водія ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 25.06.2021 року о 19.00 год. на перехресті вул. Героїв Чорнобиля та вул. Патріотів України в м. Нікополі Дніпропетровської області, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду,що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 452 від 04.08.2021, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого трьохщиколоткового перелому правої гомілки підвивихом стопи, забито-рваної рани правої гомілки, саден тулуба, обличчя. Характер тілесних ушкоджень свідчить про те, що тілесні ушкодження – утворилися від дії зі значною силою тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети. Згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6 та узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України та Міністерством внутрішніх справ України, виявлені у потерпілого тілесні ушкодження в даному випадку розглядаються у сумісності як єдина травма та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Всі тілесні ушкодження виявлені у потерпілого ОСОБА_2 , знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка мала місце 25.06.2021.
У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у КП «Нікопольська міська лікарня №4» Нікопольської міської ради» з 25.06.2021 по 19.07.2021. 
Згідно з наданої КП «Нікопольська міська лікарня №4» НМР» довідки-розрахунку від 08.11.2024 за № 2172 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого та розрахунків вартості 1 ліжко/дня на утримання лікарні, складених відповідно до Постанови КМУ від 16.07.1993 №545, витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 здійснювалися за рахунок коштів місцевого бюджету м. Нікополь та коштів державного бюджету (коштів Національної служби здоров`я України (НСЗУ) та становили: 30 883,25 грн., з яких: за рахунок місцевого бюджету - 983,75 грн.; за рахунок коштів НСЗУ – 29 899,50 грн. (а.с.24 зворот).
Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження не заявлявся.
Положеннями статті 1166ЦК України передбачено, що відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.
Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Згідно ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07.07.1995 року №11, роз`яснено, що судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16липня 1993року №545 (Порядок).
Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Відповідно до пункту 2 Порядку, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Згідно з пунктом 3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства.
Пункт 3 Порядку, містить пряму вказівку про те, що сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
Надаючи оцінку наданим суду доказам, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вина ОСОБА_1 у вчинені злочину встановлена вироком суду, який набрав законної сили, розмір витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, доведений в судовому розгляді та в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано, приймаючи до уваги, що Національною службою здоров`я України та Нікопольською міською радою понесені витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
В силу приписів ч.1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, згідно зі ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути на підставі ч.1 ст.142ЦПК України з відповідача в дохід держави у розмірі 3028,00 грн. 
Враховуючи вищевикладеного та керуючись ст.ст.1166, 1206 ЦК України, ст.ст.10, 12, 13, 56, 76-81, 82, 89, 141, 142, 200, 206, 211, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В: 

Позовну заяву Керівника Нікопольської окружної прокуратури Пашаєва Руслана Шахіновича, який діє в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України, Нікопольської міської ради, до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Нікопольська міська лікарня №4» Нікопольської міської ради» про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави, в особі Національної служби здоров`я України (отримувач: ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок: UA978999980313080115000026011), кошти, витрачені на лікування потерпілого в сумі 29 899,50 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять грн. 50 коп.), які зарахувати до Державного бюджету України. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави, в особі Нікопольської міської ради, кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину з місцевого бюджету кошти в сумі 983,75 (дев`ятсот вісімдесят три грн. 75 коп.). 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева