ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року 
м. Київ
справа №213/3142/25
адміністративне провадження № К/990/55184/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Уханенка С. А.,
суддів - Кашпур О.В., Соколова В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року (головуючий суддя - Чепурнов Д.В., судді: Сафронова С.В., Коршун А.О.),
УСТАНОВИВ:
І. Рух справи
1. У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 26 травня 2025 року №165, прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та закрити провадження у справі.
2. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року в позові відмовлено.
2.1. Згідно з довідкою про доставку електронного листа, рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року доставлено до електронного кабінету представниці позивача - адвокату Кривенко І.М. 10 вересня 2025 року о 21:21.
3. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, подавши 08 жовтня 2025 року через свою представницю апеляційну скаргу через підсистему «Електронний суд».
4. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, із зазначенням поважних причин для його поновлення. 
5. На виконання ухвали суду апеляційної інстанції від 11 листопада 2025 року, представниця позивача - адвокат Кривенко І.М. надіслала заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, обґрунтовану тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції було доставлене до її електронного кабінету 10 вересня 2025 року о 21:21, після чого вона повідомила ОСОБА_1 про результати судового розгляду справи. Представниця позивача указала, що 15 вересня 2025 року ОСОБА_1 особисто звернувся до суду із заявою щодо отримання рішення суду та ознайомлення з матеріалами справи, однак суд повідомив його про направлення судового рішення засобами поштового зв`язку за адресою його проживання та рекомендував зачекати. У зв`язку з тим, що тривалий час судове рішення на адресу ОСОБА_1 не надходило, 03 жовтня 2025 року він звернувся до канцелярії суду до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, з фотофіксацією. У зв`язку з тим, що оскаржуване рішення суду позивач не отримав, хоча вживав заходи щодо його одержання і, за твердженням представниці ОСОБА_1, був позбавлений судом права ознайомитися з матеріалами справи, що позбавило його можливості визначитися з приводу доцільності подальшого оскарження рішення суду у суді апеляційної інстанції, то лише 07 жовтня 2025 року він повідомив адвоката про намір оскаржувати рішення суду у суді апеляційної інстанції. Після чого, адвокатом Кривенко І.М. невідкладно було підготовлена апеляційна скарга та 08 жовтня 2025 року подана до суду через Електронний кабінет, що підтверджено матеріалами справи.
6. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
7. Предметом касаційного оскарження у цій справі є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
8. 27 грудня 2025 року представниця позивача - адвокат Кривенко І.М. через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просить переглянути і скасувати оскаржене судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
9. Скаргу обґрунтовано тим, що ухвалу суду апеляційної інстанції постановлено за неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення цього спору, оскільки судом не взято до уваги доводи позивача про те, що рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 не отримав та не мав можливості ознайомитися з матеріалами справи з вини суду, про що свідчить наявна в матеріалах справи його особиста заява.
9.1. Представниця позивача - адвокат Кривенко І.М. указує, що рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року було доставлено до її електронного кабінету 10 вересня 2025 року о 21:21 год і вона повідомила позивача про результати розгляду справи. Після чого, 15 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою отримати рішення суду та ознайомитися з матеріалами справи, однак йому було повідомлено про направлення судового рішення суду засобами поштового зв`язку за адресою проживання та рекомендовано зачекати.
9.2. Представниця позивача зазначає, що у зв`язку з тим, що судове рішення, направлене на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, тривалий час не надходило, останній 03 жовтня 2025 року звернувся до канцелярії суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи з фотофіксацією, однак, як пояснив позивач, в цей день він так і не ознайомився з матеріалами справи, як він вважає, з вини суду. 
9.3. Посилаючись на те, що указані обставини створили об`єктивні перешкоди для своєчасної реалізації прав позивача щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку, а положення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську» адвокату забороняють використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта; займати у справі позицію всупереч волі клієнта, то лише 08 жовтня 2025 року була подана апеляційна скарга, оскільки 07 жовтня 2025 року ОСОБА_1 повідомив адвоката про намір оскаржити рішення суду у суді апеляційної інстанції. 
9.4. Представниця позивача вважає, що указані вище обставини є поважними причинами пропуску строку, оскільки у рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово наголошувалося про те, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми є позбавленням заявників права доступу до суду, що завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, суд апеляційної інстанції необ`єктивно розглянув питання щодо поновлення пропущеного строку. 
10. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 03 лютого 2026 року відкрито касаційне провадження у справі.
11. Підставою відкриття касаційного провадження є необхідність перевірки правильності застосування судами норм процесуального права, зокрема, правильності застосування положень пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо обґрунтованості висновків суду апеляційної інстанції про неповажність причин, за яких позивач пропустив процесуальні строки.
12. Ухвалу про відкриття касаційного провадження від 03 лютого 2026 року направлено учасникам справи через підсистему «Електронний суд» та доставлено до їхніх електронних кабінетів, проте відзив на касаційну скаргу від ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі не надійшов. 
ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування. Позиція Верховного Суду
13. Перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та аналізуючи доводи касаційної скарги, а також, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, Суд зазначає таке.
14. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України, відповідно до частини четвертої якої, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
15. Водночас загальні правила обчислення строку на апеляційне оскарження установлені статтею 295 КАС України, частиною третьою якої, передбачено, що строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
16. Особливості проголошення та вручення судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ визначені статтею 271 КАС України.
16.1. Так, за правилами, встановленими частиною першою, другою статті 271 КАС України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
17. У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2024 року у справі №753/3733/23 Верховний Суд, проаналізувавши наведені процесуальні норми, висновував, що стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальний у відношенні до статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).
17.1. Суд указав, що статтею 286 КАС України не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 КАС України і, на відміну від правил, установлених статтею 270 КАС України, передбачений статтею 286 КАС України строк на апеляційне оскарження не є преклюзивним. Отже, причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їхньої поважності в загальному порядку, передбаченому КАС України, із урахуванням визначених частиною четвертою статті 286 КАС України особливостей. Отже, суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав.
17.2. У справі №753/3733/23 Верховний Суд зазначив, що у справах цієї категорії, які є терміновими, у розумінні КАС України, надзвичайно важливим, в аспекті реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження, є дотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною другою статті 271 КАС України. Недотримання судом першої інстанції цього порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження з урахуванням інших фактичних обставин.
18. Подібний правовий підхід наведений у постановах Верховного Суду від 08 квітня 2024 року у справі № 753/3733/23, від 11 лютого 2020 року у справі №462/1961/19, від 04 червня 2021 року у справі №522/5733/20, від 28 червня 2023 року у справі №202/7905/22 та від 07 лютого 2024 року у справі №280/7218/22.
19. Як убачається із матеріалів справи, судовий розгляд проводився за участю адвоката Кривенко І.М., як представниці ОСОБА_1 , яка представляла його інтереси на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 26 червня 2025 року №1235Дн. Отже, позивач реалізовував своє право на звернення до суду через свого представника - адвоката Кривенко І.М., яка відповідно до вимог статті 18 КАС України була зобов`язана зареєструватися в підсистемі «Електронний суд».
20. 09 вересня 2025 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області розглянуто справу у відкритому судовому засіданні за участю як позивача, так його представника - адвоката Кривенко І.М. Копію указаного судового рішення було надіслано представниці ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» та доставлено до її електронного кабінету 10 вересня 2025 року о 21:21. Указані обставини адвокат Кривенко І.М. не заперечує та додатково підтверджує у заяві про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження (а.с. 206) та в касаційній скарзі.
21. Відхиляючи указані представником ОСОБА_1 - адвокатом Кривенко І.М. обставини для поновлення пропущеного процесуального строку, Третій апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 28 листопада 2025 року указав, що перебіг десятиденного строку на апеляційне оскарження розпочався з 11 вересня 2025 року, оскільки отримання електронної копії судового рішення в системі «Електронний суд» є належним врученням судового рішення у відповідності до статті 251 КАС України, а подальше звернення до суду першої інстанції за отриманням паперової копії рішення, чи ознайомлення з матеріалами справи, не змінює день вручення судового рішення, визначений указаною нормою КАС України і, відповідно, не змінює початок перебігу строку на апеляційне оскарження.
21.1. Також в ухвалі від 28 листопада 2025 року суд апеляційної інстанції зауважив, що погодження адвоката дій з клієнтом стосовно подальшого оскарження рішення суду першої інстанції не впливає на перебіг строку на апеляційне оскарження, оскільки реалізація права на апеляційне оскарження рішення суду залежить виключно від волевиявлення особи, яка не згодна із прийнятим у справі судовим рішенням. Водночас доказів існування інших непереборних обставин, які перешкоджали позивачу скористатись правом на звернення з апеляційною скаргою, представником ОСОБА_1 - адвокатом Кривенко І.М. не наведено та суду не надано.
22. Надаючи оцінку аргументам представниці позивача, наведеним у касаційній скарзі, Верховний Суд зауважує, що процедура вручення судового рішення урегульована статтею 251 КАС України.
22.1. Так, за приписами пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. . Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
22.2. За правилами частини сьомої статті 251 КАС України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
22.3. Якщо учасник справи має електронний кабінет (частина одинадцята статті 251 КАС України) суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
23. В оскарженій ухвалі суд апеляційної інстанції указав, що для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин, що об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу, проте, отримавши 10 вересня 2025 року копію рішення суду першої інстанції у справі № 213/3142/25 через представника, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися до суду з апеляційною скаргою у строки, визначені частиною четвертою статті 286 КАС України. Однак, жодних доказів неможливості звернення з апеляційною скаргою у строки, визначені указаною нормою КАС України, з моменту отримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ним не було наведено.
24. Подібне питання було предметом розгляду об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі №480/8341/22 (далі - Об`єднана палата).
24.1. Так, у постанові від 08 лютого 2024 року у справі №480/8341/22 Об`єднана палата указала, що вибір адвоката, який надаватиме професійну правничу допомогу, зокрема у формі представництва інтересів в суді, є правом особи (позивача), але правом, яке передбачає також настання відповідних юридичних наслідків (як процесуального характеру, так і в матеріально-правовому спорі, переданого на розгляд суду), передовсім для позивача. Незнання цього не звільняє від настання цих наслідків. Об`єднана палата зауважила, що наявність представника позивача у судовому процесі має ті самі процесуальні наслідки, що й участь безпосередньо позивача. Це означає, що позивач може брати участь одночасно з представником, зокрема й отримувати судові рішення та інші процесуальні документи, проте, вкотре наголосимо: участь представника дає суду достатні підстави комунікувати з ним у визначений процесуальним законом спосіб, що, відтак, впливає на реалізацію прав та обов`язків особи, інтереси якої цей представник (адвокат) репрезентує. 
24.2. За наведених мотивів Об`єднана палата у справі №480/8341/22 дійшла висновку що сам факт ненадіслання судом першої інстанції [безпосередньо] позивачеві копії судового рішення - ухваленого за наслідками розгляду справи - на паперових носіях (тобто засобами поштового зв`язку), але за наявності підтвердження належного надіслання (як і вручення) копії судового рішення представнику позивача (адвокату) із застосуванням ЄСІТС, не дає достатніх підстав вважати, що позивач не отримав судового рішення, відповідно не міг знати про результат розгляду своєї справи, з яким він, власне, не погоджується. Висловлені у цьому зв`язку доводи про відсутність зв`язку (спілкування) зі своїм адвокатом, як і відсутність позивача за повідомленою суду адресою (місцем проживання) протягом кількох місяців, на яких, головним чином, побудована позиція позивача щодо позбавлення [його] можливості на апеляційне оскарження судового рішення, не дають підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
25. У касаційній скарзі представниця ОСОБА_1 - адвокат Кривенко І.М. наполягає, що строк пропущено за поважних причин, оскільки позивачу рішення суду першої інстанції у паперовому вигляді не надходило, проте такі аргументи (за висновками Об`єднаної палати у справі №480/8341/22) не є підставою для поновлення строку, оскільки повний текст судового рішення адвокат Кривенко І.М. отримала ще 10 вересня 2025 року та, за її словами, повідомила про це позивачу.
25.1. Отже, в касаційній скарзі указані причини пропуску строку на апеляційне оскарження практично ідентичні тим, що були зазначені у заяві про поновлення пропущеного процесуального строку, поданої на виконання ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року. Інших об`єктивних причин, за яких апеляційну скаргу було подано у межах загального (тридцятиденного) строку, визначеного статтею 295 КАС України, а не у межах спеціального строку, установленого статтею 286 КАС України, адвокат Кривенко І.М. не зазначила, як і не надала доказів, на підтвердження цих обставин.
26. Верховний Суд зауважує, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. У зв`язку з цим, обмеження права на звернення до суду певним строком не є порушенням права на доступ до суду, яке не є абсолютним та не потребує додаткового регулювання з боку держави.
26. Так, у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21 Верховний Суд указав, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
26.1. Такий підхід до визначення категорії поважності причин пропуску процесуального строку окреслено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №9901/546/19, у якій акцентувалась увага й на тому, що нормами статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, проаналізувавши вищенаведені приписи процесуального закону, Велика Палата Верховного Суду підкреслювала, що ними чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду. 
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні відповідного процесуального документу, зокрема позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
27. Підсумовуючи викладене, Верховний Суд зазначає, що строк на апеляційне оскарження може бути поновлено у разі, якщо скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, у тому числі шляхом надання відповідних доказів, що підтверджують наявність об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником.
28. Ураховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують об`єктивність указаних представницею позивача обставин пропуску процесуального строку (про що також зазначено в оскарженій ухвалі суду апеляційної інстанції), у тому числі і доказів звернення ОСОБА_1 особисто до суду 15 вересня 2025 року, про що неодноразово указувала адвокат Кривенко І.М., Верховний Суд відхиляє аргументи представниці ОСОБА_1 щодо неналежної оцінки судом апеляційної інстанції причин пропуску строку.
29. Виходячи з викладеного, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про неповажність зазначених представницею ОСОБА_1 - адвокатом Кривенко І.М. причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, що відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 299 КАС України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
30. Отже, підстави для скасування ухвали суду апеляційної інстанції відсутні.
31. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
32. За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.
33. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139,140 КАС України, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року залишити без змін.
3. Судові витрати не розподіляються.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: С.А. Уханенко
Судді: О.В. Кашпур
В.М. Соколов