EjHxVVNTBNBFB
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИEjHxVVNTBNBFBEjHxVVNTBNBFB
08.05.2026                                        м. ТуркаEjHxVVNTBNBFBEjHxVVNTBNBFB
Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді                 Кшик О.І.
секретар судового засідання             Сисан С.І.
Справа № 458/227/25
Провадження №2/458/8/2026
Сторони в справі:
Позивач                         ОСОБА_1
Відповідач                     ОСОБА_2
Представник позивача                 Огородник І.І.
Представник відповідача             Куспись Є.А.
Представник третьої особи 
Органу опіки та піклування 
Турківської міської ради 
Самбірського району Львівської області     Стефаник І.В., Когут Г.В.
Представники третьої особи 
Служби у справах дітей 
Турківської міської ради 
Самбірського району Львівської області     Лило М.В., Стебівка І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, Служба у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення графіка побачень,
встановив:
26.02.2025 позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Козадаєва В.С. засобами поштового зв'язку подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, в якій просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
Обставини, якими позивач за первісним позовом обґрунтовує свої вимоги.
Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Протягом перебування у шлюбі позивач зазнавала від відповідача принижень, психологічного та фізичного насильства. 13.02.2014 рішенням Турківського районного суду Львівської області шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилась жити з позивачем. Аліменти на утримання дочки відповідач не сплачує з 2019 року, будь-якої іншої допомоги на забезпечення дочки також не надав і не надає. З початку повномаштабного вторгнення російської федерації в Україну задля збереження життя, фізичного та психологічного стану дочки позивач з дочкою змушена була виїхати за кордон. На її звернення до відповідача щодо надання нотаріальної згоди на виїзд дочки за кордон, він погодився надати такий дозвіл тільки в обмін на її згоду на відчуження 
набутого під час шлюбу майна. Відповідач не виконує належним чином свої батьківські обов'язки, не займається вихованням дочки, не бере участі у навчанні дитини, постійно та свідомо не цікавиться потребами дочки, не приділяє дочці жодної уваги, не спілкується з дочкою. Відповідач не проявляє заінтересованості в подальшій долі дитини, не цікавиться успіхами, станом здоров'я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. У свою чергу позивач не створює будь-яких перешкод для спілкування відповідача з дочкою. Окрім цього, відповідач дозволяв собі жорстоке поводження з дитиною (приниження та психічне насильство), умисно використовував дочку для психологічного тиску на позивача. Позивач вважає, що відповідач умисно ухиляється від виховання дитини. Разом з тим, позивач має всі належні умови для утримання дочки та подальшого її проживання разом з нею. Позивач разом з дочкою проживають в м. Рамат-Ган (Держава Ізраїль). Дитина є ученицею Приватного закладу «Харківський Християнський ліцей «Початок Мудрості» (онлайн-навчання). З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.
Позиція відповідача за первісним позовом.
Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Вважає, що позивач свідомо позбавила можливості батька брати участь у вихованні дитини та чинить усі можливі перешкоди для їхнього спілкування. Позивачем було вивезено спільну дочку за межі України до держави Ізраїль, яка також перебуває у стані війни. Позивач намагається юридично закріпити викрадення дитини шляхом позбавлення батька батьківських прав, що не відповідає ні інтересам дитини, ні вимогам закону. Позивач не надав доказів систематичних порушень з боку батька, тому вимоги про позбавлення батьківських прав є необґрунтованими. Вважає, що проживання дитини на території України, зокрема в м. Турка, найбільшою мірою відповідає її найкращим інтересам. Бажає бачитись з дитиною виключно на території України, що забезпечить реалізацію його батьківських прав та відповідатиме найкращим інтересам дитини.
20.03.2025 відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення графіка побачень. 
Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги за зустрічним позовом.
Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Внаслідок розбіжностей у поглядах на сімейне життя, відмінностей у характерах та неможливості подальшого спільного існування їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу між сторонами виникали конфліктні ситуації щодо виховання та участі батька у житті спільної малолітньої дитини. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини при Турківській РДА від 03.03.2014 позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_2 надано дозвіл відвідувати свою дочку ОСОБА_3 в присутності матері ОСОБА_1 у вихідні дні суботу та неділю з 11.00 до 14.00 год. Однак, матір неодноразово ухилялася від виконання цього рішення, чинила перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. У лютому 2022 році у зв'язку з повномасштабним військовим вторгненням рф в Україну, ОСОБА_1 разом з їх дочкою виїхали за кордон та проживають на сьогоднішній день на території держави Ізраїль. Позивач вважає, що Ізраїль є також воюючою державою, де тривають бойові дії, не забезпечує належних та безпечних умов проживання для життя і розвитку дитини, тому наполягає, що проживання дитини на території України, зокрема в м. Турка, більшою мірою відповідає її найкращим інтересам. Просить усунути перешкоди у спілкуванні та побаченнях із дитиною на території України, визначити графік зустрічей з дитиною виключно на території України, що забезпечить реалізацію його батьківських прав та відповідатиме найкращим інтересам дитини.
Позиція відповідача за зустрічним позовом.
Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 зазначила, що вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки жодних перешкод вона не чинить, будь-які перешкоди у позивача щодо реалізації його батьківських прав відсутні. Натомість, він сам умисно ігнорує батьківські обов'язки, жодної ініціативи у спілкуванні з дочкою не проявляє вже довгі роки. Востаннє він спілкувався з дочкою коли їй ще не виповнилося 5 років, на даний час дитині виповниться 13 років. З цього часу позивач більше не проявляв жодної ініціативи щодо побачення чи спілкування з дитиною. Позивач повністю усвідомлено та добровільно зник з життя дитина, яка до 24.02.2022 проживала з ним в одному місті. Садочок, школа, лікування, одяг, харчування, дозвілля дитини позивача ніколи не цікавили. На початку повномасштабного вторгнення новини про воєнні дії в державі негативно впливали на психоемоційний стан дитини. Дочці за кордоном створені всі належні умови проживання, розвитку, навчання, дитина проживає в колі рідних їх та люблячих людей, матір забезпечує всі необхідні потреби дитини. Встановлення батьку, який під час проживання дитини в м. Турка, з власної ініціативи взагалі не бачився та не спілкування з дитиною, не брав участі у її житті, був для неї чужою людиною, побачень на території України в умовах воєнного стану та повномасштабної військової агресії, не відповідає інтересам дитини. Такі вимоги позивача не є намаганнями реалізувати свої батьківські права піклуватися про дитину, а є проявом власного егоїзму, ставлення своїх інтересів та намагання зашкодити колишній дружині понад інтересам дитини. Вищенаведене свідчить про безпідставність та необґрунтованість вимог зустрічного позову.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Суд своєю ухвалою від 27.02.2025 відкрив провадження у справі, визначив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання.
20.03.2025 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Золотухін О.О. через підсистему "Електронний суд" подав відзив на позовну заяву.
20.03.2025 представник відповідача адвокат Золотухін О.О. через систему "Електронний суд" подав зустрічну позовну заяву в порядку ст. 193 ЦПК України.
03.04.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Козадаєв В.С. засобами поштового зв'язку подав клопотання про долучення доказів.
07.04.2025 представник відповідача адвокат Золотухін О.О. через систему "Електронний суд" подав клопотання про витребування доказів.
02.05.2025 представник третьої особи Органу опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області через систему "Електронний суд" подав заяву з додатками про залучення до участі в справі в якості третьої особи Служби у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області.
05.05.2025 представник позивача адвокат Огородник І.І. через систему "Електронний суд" подала клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
Суд своєю ухвалою від 05.05.2025 витребував докази в справі.
Суд своєю ухвалою від 05.05.2025 залучив до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області.
Суд своєю ухвалою від 05.05.2025 прийняв до розгляду та об`єднав в одне провадження з первісним позовом зустрічну позовну заяву. Суд поновив пропущений строк та продовжив строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів з дня постановлення цієї ухвали, тобто з 05.05.2025. 
20.05.2025 представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Огородник І.І. через систему "Електронний суд" подала відзив на зустрічний позов.
22.05.2025 представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Огородник І.І. через підсистему "Електронний суд" подала клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на зустрічний позовом, подала відзив на зустрічну позовну заяву.
26.05.2025 представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4. через підсистему "Електронний суд" подала заяву про відвід головуючого-судді у справі Кшик О.І.
Суд своєю ухвалою від 29.05.2025 відвід заявлений судді Кшик О.І. визнав необґрунтованим. Заяву про відвід судді передано до канцелярії Турківського районного суду Львівської області для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 29.05.2025 у задоволенні заяви про відвід головуючого сідді Кшик О.І. у цивільній справі №458/227/25 відмовлено.
03.06.2025 представник третьої особи Органу опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області Паращич Я.Я. через систему "Електронний суд" подав заяву про долучення доказів. 
03.06.2025 представник позивача адвокат Огородник І.І. через систему "Електроний суд" подала клопотання поновлення процесуального строку та долучення доказів.
04.06.2025 представник відповідача адвокат Золотухін О.О. через систему "Електроний суд" подав клопотання про поновлення процесуального строку, долучення доказів.
04.06.2025 представник відповідача адвокат ОСОБА_4. через систему "Електроний суд" подала клопотання про усунення неналежних працівників третіх осіб у справі, заперечення на клопотання представника позивача за первісним позовом, клопотання про визнання доказів недопустимим/неналежним/недостовірним; заперечення на клопотання представника позивача про долучення доказів від 03.06.2025. 
17.06.2025 представник відповідач адвокат ОСОБА_4. через систему "Електроний суд" подала клопотання про витребування доказів.
17.06.2025 представник позивача адвокат Огородник І.І. через систему "Електроний суд" подала клопотання про поновлення процесуального строку та долучення доказів.
18.06.2025 представник відповідача адвокат Золотухін О.О. через систему "Електроний суд" подав клопотання про долучення доказів.
Суд своєю ухвалою від 18.06.2025 відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача за зустрічним позовом адвоката Огородник І.І. про поновлення процесуального строку на подання відзиву на зустрічний позов. Повернув відзив на зустрічний позов, який поданий після закінчення процесуальних строків.
25.06.2025 представник третьої особи Служби у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області Стебівка І.І. подала заяву про долучення доказів.
26.06.2025 представник відповідача адвокат ОСОБА_4. через систему "Електроний суд" подала заперечення на клопотання про долучення доказів від 17.06.2025.
01.08.2025 представник позивача адвокат Огородник І.І. подала клопотання про долучення доказів, пояснення відповідача за зустрічним позовом.
02.07.2025 представник відповідача адвокат ОСОБА_4. через підпистему "Електронний суд" подала заяву про припинення з 02.07.2025 дії договору про надання правничої допомоги відповідачу ОСОБА_2 від 13.05.2025. 
01.08.2025 представник позивача адвокат Огородник І.І. подала клопотання про поновлення процесуального строку, долучення доказів, письмові пояснення за зустрічним позовом.
04.08.2025 представник відповідача за первісним позовом адвокат Золотухін О.О. через підпистему "Електронний суд" подав заяву про припинення з 04.08.2025 дії договору про надання правничої допомоги відповідачу ОСОБА_2 
06.08.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про вступ у справу представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 адвоката Куспись Є.А. 
14.08.2025 представник відповідача адвокат Куспись Є.А. через систему "Електроний суд" подав додаткові пояснення в справі.
Суд своєю ухвалою від 18.06.2025 повернув відзив на зустрічний позов, який поданий після закінчення процесуальних строків.
Суд вирішив подані учасниками справи клопотання про долучення письмових доказів, витребування доказів, про що постановлено відповідні ухвали суду, зокрема протокольні.
Суд своєю ухвалою від 18.08.2025 закрив підготовче провадження та призначив цивільну справу до судового розгляду по суті.
08.09.2025 та 26.09.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача адвоката Огородник І.І. надійшли письмові додаткові пояснення в порядку ст. 43 ЦПК України.
29.09.2025, 27.10.2025 та 26.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача адвоката Куспись Є.А. надійшли письмові додаткові пояснення в порядку ст. 43 ЦПК України та клопотання про долучення доказів.
15.12.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача адвоката Огородник І.І. надійшло клопотання, в якому просила постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, відносно ОСОБА_2 у зв'язку із обставинами, які можуть свідчити про наявність в його діях ознак кримінального правопорушення передбаченого ст. 163 КК України, яку скерувати прокурору або органу досудового розслідування для відповідного реагування.
21.01.2026 представник Турківської міської ради Самбірського району Львівської області подав клопотання про долучення акту комісії по проведенню службового розслідування від 10.12.2025.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка брала участь в режимі відеоконференції, пояснила, що звернулася до суду в інтересах дитини ОСОБА_3. Із відповідачем ОСОБА_2 проживала в шлюбі з 2013 року від якого в них народилася дочка. Після народження дитини відповідач її ізолював від людей, 9 місяців з дитиною не були на вулиці, було домашнє насильство. Оскільки від стресу в неї не було молока, просила відповідача купляти кашу, бо дитина не доїдала, однак він не хотів забезпечувати, дитина йому була не потрібна. У вісім місяців дитина лише почала сидіти. Вона чекала, що відповідач зміниться, однак вони розлучилися. Відповідач звертався в органи опіки щоб бачитись з дитиною, якій було півтора року. Він брав дитину спочатку в суботу, а згодом лише в неділю. Дитина не хотіла йти до нього та просилася щоб не давати її до батька, але було рішення органу опіки та піклування, і вона боялася його не виконувати. Коли забирав дитину, ображав її в присутності дитини та інших свідків, через що йому погрожувала, що подасть його на аліменти, однак він повідомив, що в такому випадку він відмовиться від дитини. Відповідач брав дитину до п'яти років. Після цього, він не вітав дитину з днем народження, його не було жодного разу ні в садочку, ні в школі. Дитина ніколи не згадувала відповідача, а батьком називала її другого чоловіка. Коли почалася війна в Україні, вона просила відповідача, щоб він надав дозвіл на виїзд з України. Відповідач натомість запропонував, щоб вона відмовилась від квартири, яку вони придбали в шлюбі та сама забезпечувала дитину, на що вона погодилась і написала розписки. На даний час вона з дитиною проживає в Ізраїлі. Вона працевлаштована, дитина всім забезпечена, навчається. Вони їздять на море, їм краще підходить клімат. Відповідач аліменти не платив, лише після того як вона звернулася до органу опіки та піклування почав сплачувати по 800,00 грн. Відповідач усунувся від батьківських прав, дитина його не знає, а він не знає дитину на вигляд, оскільки останній раз вони бачились коли дитині було чотири з половиною роки, хоча дочка проживала в м. Турка десять років. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Просила задоволити позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Огородник І.І., яка брала участь в режимі відеоконференції, пояснила, про те, що основною підставою для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 є ухилення від виховання, навчання дитини, підготовки до життя, не сприяє отриманню освіти, не надає доступу до матеріальних та духовних цінностей, не спілкується з дитиною. Відповідач не цікавився перебуванням дитини в дошкільному та шкільному закладах, ніколи не надавав моральної та психологічної підтримки. Дитина до лютого 2022 року проживала в м. Турка. Він свідомо нехтував своїми обов'язками, проживаючи поруч на сусідній вулиці, він не змінив своєї поведінки. Позивач зверталась за примусовим стягненням аліментів, оскільки відповідач добровільно не надавав матеріальну допомогу, однак за її заявою виконавчий лист було повернуто. Дитині на даний час виповнилось 13 років. Дитина навчається онлайн у приватному закладі, вона відвідує різні гуртки і за це все оплачує мати. Для навчання очно ізраїльська система освіти вимагає документи у випадку, коли батьки розлучені. Психолог вважає, що батько знецінює потреби дитини, своєю бездіяльною поведінкою чинить перешкоди, щоб дитина здобувала освіту. Ухилення від батьківських прав має свідомий характер. Вважають, що позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах дитини. Просить первісний позов задоволити повністю. Щодо зустрічного позову вважають, що ОСОБА_2 не доведено жодного факту створення будь-яких перешкод матір'ю щодо спілкування з дитиною. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Дитина проживає за межами України з рідними, які нею піклуються, приїзд дитини для побачень не відповідає інтересам дитини, а ставить інтереси батька вище інтересів дитини, тому просить у задоволенні зустрічного позову відмовити.
У судовому засіданні представник відповідача адвокат Куспись Є.А., який брав участь в режимі відеоконференції, пояснив, що позивач та відповідач розлучилися, оскільки мали різні погляди на життя та виховання дитини. Зі слів відповідача він забезпечував дитину, бачився з нею, а коли позивач заборонила, то звернувся до органів опіки та піклування. Виник спір щодо виховання дитини. Всі аліменти сплачувалися як було визначено судом, що і не заперечується позивачем. Заборгованості по аліментах немає. З 2014 по 2022 рік перешкод щодо побачень з дитиною у відповідача не було. У 2022 році позивач звернулася до відповідача із проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон. Відповідач погодився з умовою, що позивач буде привозити дитину і він буде з нею бачитися кожні три місяці. Відповідач не погоджувався на виїзд дитини за кордон на постійне місце проживання. Конфлікт виник, коли позивач звернулася за постійним дозволом на перебування дитини за кордоном. Але відповідач вважає, що в м. Ізраїль є небезпечно, а в Україні дитині буде безпечніше, тому дитина повинна проживати в Україні. Тоді позивач звернулася до органу опіки та піклування із заявою щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 Єдиний мотив - дозвіл на перебування дитини за межами України. Відповідач заперечує, тому відновив спілкування з дитиною. Батько намагається відновити і покращити їх спілкування, але дочка не хоче з ним спілкуватися. Оскільки дитина проживає з 2022 року з матір'ю, то мати має певний вплив на дитину. Щодо психологічного насильства жодних доказів немає. Щодо продажу спільного майна була нотаріальна відмова від позивача. Те, що батько не брав участі у вихованні дитини не підтверджується доказами. Скріншоти повідомлень підтверджує, що батько намагався покращити спілкування з дитиною. Позивача задовільняла поведінка відповідача. Батько навпаки хоче збільшити спілкування з дитиною та бачитись з нею виключно на території України. Просить відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задоволити в повному обсязі.
Представники третьої особи Органу опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, Стефаник І.В., Когут Г.В. у судовому засіданні пояснили, що в серпні 2024 до органу опіки та піклування надійшла заява від позивача про надання висновку щодо позбавлення відповідача батьківських прав. У подальшому служба у справах дітей збирає документи, опитує батьків, дитину. 19.08.2024 на адресу органу опіки та піклування надійшло заперечення від відповідача, на підставі чого було вирішено надати час батькові встановити контакт з дитиною, а матері не створювати перешкод. У лютому 2025 було повторне звернення від позивача про надання висновку про позбавлення батьківських прав. Комісія збиралася три рази та запрошували батька, однак він жодного разу не з'явився і жодного заперечення не надсилав. Орган опіки та піклування врахували, що відповідач не відновив спілкування з дитиною, не налагодив з нею відносини, а отже свідомо відмовляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідач має право виїзду за кордон. Відповідач не подавав заяви про наявність перешкод, тому вони виходили з того, що таких перешкод не було. Висновок про позбавлення батьківських прав відповідача відповідає найкращим інтересам дитини. Діючи в інтересах дитини, враховуючи висновок органу опіки та піклування, думку дитини, яка хоче проживати з матір'ю за кордоном, тому вважають, що є підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав. просять первійсний позов задоволити, а у зустрічному - відмовити.
Представники третьої особи Служби у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської     області Лило М.В., Стебівка І.І. в судовому засіданні пояснили, про те, що від шлюбу у сторін народилася дитина. З 2021 року відповідач не звертався до служби у справах дітей щодо наявності перешкод чи можливості побачень з дитиною. Батько не бере участі у вихованні дитини близько 7-8 років. 08.08.2024 позивач звернулася із заявою про отримання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 За результатами розгляду комісія врахувала заперечення відповідача та прийняла рішення надати йому термін - 6 місяців для встановлення контакту з дитиною, а позивачу надати телефон дитини відповідачу. Вважають, що перешкод у спілкуванні відповідача з дитиною немає. Відповідач жодного разу до них не звертався щодо перешкод у спілкуванні з дитиною. При з'ясуванні питання щодо наявності таких перешкод, відповідач повідомив що буде брати участь у вихованні дитини, якщо позивач привезе дитину в м. Турка. Нажаль, з 22.08.2024 батько не спромігся знайти контакт з дитиною, хоч і були повідомлення адресовані дочці. Відповідач стверджує, що дитина має приїхати на територію України для побачень, однак потрібно почути думку дитини чи матиме вона бажання їздити до батька в Україну за три тисячі кілометрів. Вважає, що думка дитини є основною, її чітка позиція була проти батька, тому доцільно позбавити батьківських прав відповідача. Враховуючи думку дитини, яка висловила своє бажання проживати за межами України зустрічний позов відхилити.
Фактичні обставини за первісним позовом, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.
14.02.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1., прізвище дружини після реєстрації шлюбу - Синичич, про що складено відповідний актовий запис за №06, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.02.2012.
Сторони в справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 12.09.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області.
13.02.2014 рішенням Турківського районного суду Львівської області шлюб між сторонами в справі було розірвано.
28.08.2020 заступником начальника відділу Турківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Жавко М.Я. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно якої встановлено, що 28.08.2020 отримано заяву стягувача ОСОБА_1 про повернення виконавчого листа без виконання, оскільки вона відмовляється від отримання аліментів. Аліменти боржника сплачено по 31.08.2020 та заборгованості по аліментах немає. Постанову направлено сторонам виконавчого провадження.
Згідно з довідкою Турківського ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 Відділу освіти, культури і туризму Турківської міської ради, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчалася в навчальному закладі з 01.06.2018 по 25.02.2024. ОСОБА_3 навчалася 1 семестр 2023-2024 по сімейній формі навчання, була відрахована з освітнього закладу 25.02.2024 на основі заяви матері №777 від 20.02.2024, наказ №2 від 20.02.2024. Також долучено виписку оцінок за 1 семестр 2023-2024 н.р.
Відповідно до відповіді Турківського ЗДО №3 Турківської міської ради Самбірського району Львівської області № 11 від 20.05.2025 на адвокатський запит від 02.05.2025 адвоката Огородник І.І. заклад дошкільної освіти повідомляє, про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у їхньому дошкільному закладі навчалася у період із 15.01.2015 до серпня 2018 року. Батько дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у забезпеченні потреб дитини, пов'язаних із відвідуванням дошкільного закладу участі не брав. Він не приводив дитину до закладу і не забирав її із закладу. Пригадується тільки один день, коли батько один раз забрав дитину додому. ОСОБА_2 не брав участь у святкових заходах, не приходив до дошкільного закладу і не цікавився перебуванням своєї дитини в ньому. Участь у забезпеченні потреб дитини, пов'язаних із відвідуванням дошкільного закладу рала мати дитини ОСОБА_1 Вона приводила дитину до закладу і забирала додому, була присутня на всіх святкових заходах, які відбувалися у закладі, постійно цікавилася перебуванням дитини в закладі, її здоров'ям, самопочуттям, поведінкою тощо.
Відповідно до довідки директора Турківського ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 Турківської міської ради Самбірського району Львівської області М. Гав'яка №226 від 22.04.2025, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно навчалася в Турківському ЗЗСО І-ІІІ ст. №1 з 01.06.2018 по 25.02.2024. За час навчання проявила себе як старанна та відповідальна учениця. Під час навчання у освітньому закладі дитина була доглянута, активна, забезпечена всім необхідним для навчального процесу. Навчанням цікавилася тільки мати. Мати брала участь у батьківських зборах та шкільних заходах, приводила та забирала дитину з освітнього закладу, забезпечувала задоволення шкільних потреб дитини. Батько дитини жодного разу у освітньому закладі не був. Навчанням дитини не цікавився.
Турківський ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 видав свідоцтво досягнень на ім'я ОСОБА_3, учениці 5-Б класу за 2022-2023 навчальний рік, що підтверджується долученою копією свідоцтва досягнень.
Відповідно до довідки Турківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Відділу освіти, культури і туризму Турківської міської ради №230 від 05.05.2025, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчалася з 01.06.2018 по 25.02.2024 у Турківськиій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1 Турківського району Львівської області, який змінив назву на Турківський ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 Турківської міської ради Самбірського району Львівської області. ОСОБА_3 навчалася І семестр 2023-2024 на сімейній формі навчання, була відрахована з освітнього закладу 25.02.2024 на основі заяви матері № 777 від 20.02.2024, наказ №2 від 20.02.2024. Долучено виписку оцінок за І семестр 2023-2024.
З відповіді КНП "Турківський ЦПМСД" Турківської міської ради Самбірського району Львівської області № 188 від 20.05.2025 на адвокатський запит від 02.05.2025 авоката Огородник І.І., що зареєстрована за вх. №203 від 15.05.2025, видно, про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зверталася за медичною допомогою до КНП "Турківський ЦПМСД" у супроводі своєї матері ОСОБА_1 до лікаря педіатра Уршулі Лесик з якою була укладена декларація про медично обслуговування. З грудня 2023 року з мамою пацієнки відсутній контакт, тому декларація про медичне обслуговування не підтверджена. Останнє звернення пацієнта ОСОБА_3 до лікаря педіатра Уршулі Лесик було 18.02.2022, яке відображено в медичній інформаційній системі АСКЕП в якій працює їх медичний заклад, що також підтверджується копією пояснення лікаря-педіатра Лесик У.М.
З відповіді КНП "Турківський ЦПМСД" Турківської міської ради Самбірського району Львівської області № 204 від 28.05.2025 на адвокатський запит від 26.05.2025 адвоката Огородник І.І., що зареєстрована за вх. №426 від 27.05.2025, видно, про те, що пацієнтка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зверталася за медичною допомогою до КНП "Турківський ЦПМСД" у супроводі своєї матері ОСОБА_1 до лікаря-педіатра У. Лесик з якою була укладена декларація про медичне обслуговування. Інформація з приводу того, що батько дитини ОСОБА_2 брав участь у забезпеченні потреб дитини ОСОБА_3 пов'язаних із охороною здоров'я відсутня.
З копії заяви ОСОБА_2 від 24.02.2022, засвідченої приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М. видно, що він надає згоду на короткочасні поїздки за кордон до Польщі, інших країн Шенгенської угоди та до Ізраїлю у період з 25.02.2022 до 25.02.2025 його малолітній дочці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
З копії розписки від 24.02.2022 ОСОБА_1 видно, що вона, мама дитини ОСОБА_3 несе повну відповідальність за вивіз дитини за кордон. Претензій та фінансових коштів не вимагатиме від батька дитини, про що проставила свій підпис.
Як видно з копії розписки від 24.02.2022, ОСОБА_1 зазначила, що вона жодних майнових претензій і частку квартири в АДРЕСА_1, немає і мати не буде, про що проставила свій підпис.
Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 11.05.2022, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3) відчужив ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4) нерухоме майно спільної сумісної власності подружжя - квартиру , що розташована за адресою АДРЕСА_1.
29.02.2024 між паном ОСОБА_5 (орендодавець) та ОСОБА_6 (орендар) укладено договір оренди у м. Рамат-Ґан, що підтверджується копією договору оренди без захисту виселення укладеного і підписаного у м. Рамат-Ґан від 29.02.2024 з додатком до договору, переклад яких зроблено 25.11.2024 перекладачем Ревенко О.
Відповідно до копії направлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Н. о ворк БаАМ, переклад якого зроблено 05.11.2024 перекладачем Ревенко О., ОСОБА_1 працює в компанії "Ейтан Шамір" з 08.11.2023 й до тепер на посаді завгоспу.
Як видно з копії характеристики Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Н. о ворк БаАМ, переклад якого зроблено 05.11.2024 перекладачем Ревенко О., ОСОБА_1 дуже гарна робітниця; добра домогосподарка організована; охайна; все добре.
Згідно з копією довідки про дохід ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Н. о ворк БаАМ, переклад якого зроблено 25.11.2024 перекладачем Ревенко О., дохід становить: квітень - 2620,68 шек, травень - 2009,00 шек, червень - 1835,75 шек, липень - 6563,00 шек, серпень - 5862,00 шек, вересень - 5838,99 шек.
Як видно з копії висновку спеціаліста за результатами психодіагностичного обстеження ФОП Любов Жеребньова, психолог Студія психологічних послуг "Гармонія", дата обстеження 28.11.2024, дата складання висновку 18.12.2024, ОСОБА_3 знаходиться у періоді підліткового віку розвинута фізично відповідно віку, мислення логічне, психічні процеси розвинені згідно вікової норми, висловлює власну думку, розповіді послідновні та логічні. З дослідження психоемоційної сфери ОСОБА_3 випливає, що вона має високий рівень тривожності, потребує активної соціалізації в середовищі однолітків, в родині бабусі дівчинка почувається захищено та стабільно, отримує всі необхідні умови, підтримку та розуміння близьких дорослих. ОСОБА_3 має високу тривожність, індиферентне ставлення та уникаючу прив'язаність до батька ОСОБА_2 Це може бути свідченням напруги у стосунках батьків та досвіду проживання дитиною травмуючих обставин через насильство в родині. Враховуючи інтереси дитини в частині психологічного здоров'я та емоційного благополуччя, проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір'ю та її навчання офлайн у закладі освіти за фактичним місцем проживання наразі є однією з умов забезпечення здорового соціального оточнення та подальшого всебічного розвитку дівчинки. З боку батька ОСОБА_2, його відмова у наданні офіційного дозволу на проживання дитини за кордоном виглядає, як емоційна, а не логічна поведінка, яка знецінює потреби дитини, точно не додає довіри і теплоти в стосунки батька та дитини, породжує подальше відчуження в стосунках, порушує право дитини на доступ до повноцінного спілкування з однолітками, якісної освіти та медичного обслуговування, таку поведінку можна пояснити емоційною незрілістю батька та ворожими стосунками між колишнім подружжям, де дитина немає бути заручником.
ФОП Л. Жеребньової психолог Студії психологічних послуг "Гармонія" на запит ОСОБА_1 від 19.12.2024 надала скан-копії документів щодо її спеціальності та кваліфікації, зазначені у висновку спеціаліста за результатами психодіагностичного обстеження від 18.12.2024, а саме: диплом спеціаліста, реєстр №888 від 30.06.1995; диплом спеціаліста, ресєтр №200 від 20.06.1996; атестаційний лист із зазначенням категорії та педагогічного звання; документи про приналежність до професійних спільнот.
05.03.2025 між паном ОСОБА_7 (орендодавець) та ОСОБА_6, ОСОБА_8 (орендар) укладено договір оренди у м. Рамат-Ґан, що підтверджується копією договору оренди (без захисту виселення) оновлений відповідно до закону "Про справедливу оренду" укладеного і підписаного у м. Рамат-Ґан від 05.03.2025 з додатками до договору, переклад яких зроблено перекладачем О.М. Каршенбаумом та 16.06.2025 засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Н.О. Корнєєнковою, зареєстровано в реєстрі № 12450.
Як видно із копії звіту за результатами ознайомлення з житловими умовами від 10.04.2025 складеним органом опіки над неповнолітніми м. Рамат-Ґан, перекладений перекладачем Каршенбаума О.М. та засвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Євдокимона К.М. 24.04.2025, об'єкт перевірки ОСОБА_1, адреса місця проживання АДРЕСА_2. Склад сім'ї: мати - ОСОБА_1, 34 р, дочка - ОСОБА_3, 12 р., дочка - ОСОБА_9, 8 р., бабуся (мати матері) ОСОБА_6, 70 р, дідусь (вітчим матері) ОСОБА_8, 76 р. Причина перевірки: оцінка умов для передання дітей під опіку матері. Будова житла: 4,5-кімнатна квартира площею 92 м2 з кондиціонером, прямим електро-, водо-, й газопостачанням. Вміст квартири: всі кімнати мебльовані, в кухні - холодильник, 2 санвузли та одна вання кімната, телевізор, у дітей окремі кімнати, в кожного з дітей свій ноутбук. Загальне враження: квартира чиста й добре облаштована. Висновки за результами перевірки: житлові умови цілком задовольняють потреби проживання всіх членів сім'ї.
Як видно з копії довідки про дохід ОСОБА_1 від 12.06.2025, переклад якого зроблено перекладачем О.М. Каршенбаумом та 30.06.2025 засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу К.М. Євдокимовою, зареєстровано в реєстрі №10253, ОСОБА_1 працює на посаді "завгосп" в офісних приміщеннях адміністрації лікарняної каси "Макабі" компанія "Ейтан Шамір". Заробітна плата становить: грудень - 6517 шек, січень - 6882 шек, лютий - 6475 шек, березень - 7511 шек, квітень - 5660 шек, травень - 5700 шек.
Відповідно до відповіді Головного управління ДПС у Львівській області від 29.08.2025 № 32672/6/13-01-53-02-01 на виконання ухвали суду від 18.08.2025 у період з 2022 по 2025 рік довідки про сплату ПДФО (податок на доходи фізичних осіб) та відсутність податкових зобов'язань, які не є необхідними для проведення митних процедур для виїзду на постійне місце проживання за межі країни ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5) не видавались. Також долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, отриманих гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5), станом на 25.08.2025 за період з 01.01.2022 по 01.06.2025, з яких видно про відсутність інформації про доходи.
Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби №19/38677-25-Вих від 13.05.2025 відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України гр. України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у період з 01.01.2024 по 13.05.2025 в базі даних не виявлено.
З копії довідки приватного закладу "Харківський християнський ліцей "Початок мудрості" від 03.09.2024 за №01-48/120 видно, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно є ученицею 7-А класу (наказ №10-у від 26.02.2024).
Відповідно до копії характеристики учениці 7-А класу ПЗ ХХЛ "Початок мудрості" ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданої приватним закладом "Харківський християнський ліцей "Початок мудрості" від 03.09.2024 за №01-48/119, ОСОБА_3 навчається у ліцеї з 6 класу 26.02.2024. За час навчання у закладі освіти проявила себе як дисциплінована, старанна, гарно вихована, відповідальна здобувачка освіти. ОСОБА_3 навчається на достатньому та високому рівнях. За час навчання в ліцеї питаннями навчання та виховання дитини займається мама. Вона підтримує тісний контакт класним керівником і вчителями предметниками, завжи уважно дослухається до порад і рекомендації педагогів. Батько не бере участі у навчанні дитини, не проявляє зацікавленості до навчальних досягнень своєї дочки.
З копії відповіді Приватного закладу "Харківський християнський ліцей "Початок мудрості" № 01-42/52 від 03.06.2025 видно, вони отримали електронною поштою заяву від ОСОБА_1 від 20.02.2024 з проханням зарахувати ОСОБА_3 до 6-А класу на дистанційну форму здобуття освіти. Разом із заявою було надано фотокопію особової справи та гарантійний лист від ОСОБА_1 про оплату за навчання. В особистій розмові з директоркою закладу освіти Горяєвою О.В. мати повідомила, що дана (дистанційна) форма здобуття освіти необхідна для її дитини у зв'язку із виїздом за кордон. Щодо інших обставин, необхідних для організації освітнього процесу, мама проставила пропуск. Від керівництва закладом освіти законодавчими актами не вимагається з'ясування стосунків батьків, інших особливостей сімейних відносин, а також не покладається на них обов'язок пошуку другого представника дитини для організації його інформування. Необхідні для зарахування дані про батька дитини вносилися в електронний журнал з копії свідоцтва про народження дитини та особою справи учениці. Мати ніколи не висловлювала заборону надавати будь-яку інформацію про дитину її батькові ОСОБА_2 Батько дитини міг звернутися до адміністрації попереднього закладу освіти і з'ясувати, куди вибула його дитина та зв'язатися з адміністрацією ПЗ ХХЛ "Початок мудрості", щоб долучитися до реалізації своїх батьківських прав, у чому йому не було б відмовлено. Спілкування з учнями та батьками, які здобувають освіту за сімейною формою відбувається не в чаті, а особисто. Під час навчання за дистанціною формою здобуття освіти, з 26.02.2024 по 31.02.2024 ОСОБА_3 відвідувала заняття оналй без пропусків. Під час навчання з 01.04.2024 по 06.06.2025 за сімейною формою здобуття освіти присутність учня на заняттях онлай не є обов'язковою, але ОСОБА_3 активно долучається до уроків. ОСОБА_3 має досягнення за результатами річного оцінювання в основному на високому, достатньому рівні та дві оцінки на середньому рівні, що підтверджується особовою справою № С/111 здобувача середньої освіти Приватного закладу "Харківський християнський ліцей "Початок мудрості".
З довідки про активне відвідування гуртків перекладений перекладачем Каршенбаума О.М. та засвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 30.04.2025, видно, про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідує гурток під назвою "Кешет" ("Веселка"). У гуртку діти займалися малюванням з 05.09.2023 по 29.04.2025 по понеділках і середах з 15:30 до 17:00 год. та виготовленням виробів з паперу з 08.09.2024 по 29.04.2025 по неділях та вівторках з 15:30 до 17 год.
Відповідно до листа ФОП ОСОБА_10 від 29.04.2025, ОСОБА_11 підтверджує, що ОСОБА_3 проходить навчання у школі Study Lessна курсі англійської мови "Груповий 2х" на 6 місяців. Дата оплати - 27.02.2025 - 11 700,00 грн.
Також до матеріалів справи долучено копію заяви-зобов'язання самотніх та офіційно неодружених батьків Департаменту освіти Муніципалітет м. Рамат-Ґан, переклад якого здійснено перекладачем Сабардіною О.С. та засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лівінською Н.С. № в реєстрі 22584. З копії зразка заяви видно такий її зміст: 1. Заявник подає цю заяву-зобов'язання на підтримку свого клопотання про реєстрацію/анулювання реєстрації/переведення/надання дозволу на навчання неповнолітньої дитини в початкових класах школи не за місцем навчання. 2. Заявляє й зобов'язується згідно з наступним (позначається лише одне вічко): - є законним опікуном неповнолітньої дитини й особою, одноосібно відповідальною за її освіту (обов'язково додається судове рішення); - заявляю, що маю на руках судовий наказ, який мені дозволено здійснювати реєстрацію/анулювання реєстрації/переведення без згоди другого з батьків (обов'язково додається судовий наказ); - є єдиним опікуном неповнолітньої дитини, і будь-які інші законні опікуни відсутні (обов'язково додається свідоцтво про народження); - є законним опікуном неповнолітньої дитини й особою, відповідальною за її освіту спільно з: ім'я одного з батьків (далі - інша відповідальна особа); - заявляє, що я та мій співмешканець/ка ім'я другого з батьків, яке проживає в неофіційному шлюбі, а отже ми обидва є опікунами неповнолітньої дитини та ін. Дата, ім'я другого з батьків та підпис.
Як видно із копії листа педіатра охорони здоров'я "Макабі" переклад якого здійснено перекладачем Каршенбаумом О.М. та засвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Євдокимона К.М., № в реєстрі 7502, ОСОБА_3, дівчинка 12 років, була оглянута 07.05.2025. Загалом здорова, не хворіє на специфічні захворювання, вакцинована відповідно до віку. Не має підвищеної чутливості/алергії до харчових продуктів. Про алергію до медикаментів відомості відсутні. Її нинішній стан здоров'я відмінний. Розвиток нормальний.
Як видно з копії рішення комісії з питань захисту прав дитини при Турківській РДА від 03.03.2014, комісія вирішила дати дозвіл ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю АДРЕСА_3 у вихідні дні суботу та неділю з 11 год до 14 год відвідувати свою дочку ОСОБА_3 в присутності матері ОСОБА_1.
08.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до голови Турківської міської ради Самбірського району Львівської області Паращича Я.Я. із заявою про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4., щодо малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
Як видно з відповіді Турківського ВДВС у Самбірському районі Львівської області Західного МУМЮ від 14.08.2024 за №1527/26.12-08/13304 на запит служби у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області №235/01-09 від 13.08.2024, відділ ДВС повідомляє про те, що згідно даних АСВП у відділі не перебувало і не перебуває на виконанні виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 
З копії заперечення поданого 19.08.2024 ОСОБА_2 службі у справах дітей Турківської міської ради щодо поданої ОСОБА_1. заяви про надання висновку щодо позбавлення батьківських прав видно, про те, що він просив відмовити ОСОБА_1. у наданні висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав, оскільки заперечує щодо її змісту та вважає її доводи надуманими і безпідставними з огляду на 28.08.2020 його колишня дружина подала до виконавчої служби заяву про відкликання виконавчого комітету та з цього часу забороняє йому брати участь у вихованні дитини та її утриманні. Будь-які її спроби на відвідування дочки згідно графіку визначеного рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Турківській РДА нівелюються його колишньою дружиною. Всі намагання купувати дитині іграшки, одяг та продукти викидаються та не беруться нею. Вигадки дружини про жорстоке поводження з дитиною не мають жодних підтверджень. Зазначив, що ним готується позов до суду про усунення перешкод у вихованні дитини. Вважає, що заяву ОСОБА_1. слід розцінювати як спосіб назавжди викрасти у нього дитину та не повертати її в Україну.
З відповіді Турківської міської ради Самбірського району Львівської області №1451-02.12 від 23.08.2024 на заяву ОСОБА_1, видно, що її заяву від 08.08.2024 про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав її колишнього чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту дітей при Турківській міській раді 22.08.2024. Заслухавши обидві сторони члени комісії одноголосно прийняли рішення, діючи в інтересах дитини надати можливість батькові ОСОБА_2 на встановлення контакту з дитиною протягом шести місяців, брати участь у спілкуванні дитини, матеріально її забезпечувати. А також, ОСОБА_1 не чинити перешкод в спілкуванні ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3, надати контактні телефони дитини і рекомендовано, вразі відмови батька надавати будь-який дозвіл на виїзд дитини за кордон, ухилення від рекомендацій Комісії з питань захисту прав дитини, повторно звернутися до органу опіки та піклування Турківської міської ради.
З копії листа № 1459-02.17 від 26.08.2024 адресованого за місцем реєстрації ОСОБА_2 видно, про те, що Турківська міська рада Самбірського району Львівської області повідомила що його заперечення щодо поданої заяви ОСОБА_1. про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 19.08.2024 було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дітей при Турківській міській раді 22.08.2024. Заслухавши обидві сторони члени комісії одноголосно прийняли рішення, діючи в інтересах дитини надати можливість батькові ОСОБА_2 на встановлення контакту з дитиною протягом шести місяців, брати участь у спілкуванні дитини, матеріально її забезпечувати. А також, ОСОБА_1 не чинити перешкод в спілкуванні ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3, надати контактні телефони дитини і рекомендовано, вразі відмови батька надавати будь-який дозвіл на виїзд дитини за кордон, ухилення від рекомендацій Комісії з питань захисту прав дитини, повторно звернутися до органу опіки та піклування Турківської міської ради. 
26.03.2025 адвокат Козадаєв В.С. звернувся до органу опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області із заявою яка зареєстрована міською радою 02.04.2025 за вхідним №1254-0.16, про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
Як видно з відповіді Турківської міської ради Самбірського району Львівської області №89/01-09 від 24.04.2025 адресовану ОСОБА_2, міська рада повідомляє, про те, що 22.08.2024 на засіданні Комісії було прийнято рішення членами комісії діючи в інтересах дитини надати можливість батькові ОСОБА_2 на встановлення контакту з дитиною протягом шести місяців, брати участь у спілкуванні дитини, матеріально її забезпечувати. А також, ОСОБА_1 не чинити перешкод в спілкуванні ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3, надати контактні телефони дитини і рекомендовано, вразі відмови батька надавати будь-який дозвіл на виїзд дитини за кордон, ухилення від рекомендацій Комісії з питань захисту прав дитини, повторно звернутися до органу опіки та піклування Турківської міської ради. Однак, на даний час, за повідомленням ОСОБА_1 за весь період часу ОСОБА_2 не телефонує до дочки ОСОБА_3, не спілкується з нею в соціальних мережах, не виявляє бажання здійснити будь-який зв'язок з дочкою, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Також, інформують, що на даний час нотаріальна заява від 24.02.2024, яка була надана для дочки щодо поїздок, оформлення будь-яких документів сплив термін часу ще 25.02.2025. Тому, просять в найкоротший термін укласти нову нотаріальну заяву, з метою захисту прав дочки та повідомити в службу у справах дітей Турківської міської ради. Рекомендовано знайти шляхи для примирення з колишньою дружиною та надати довіреність для дитини.
Як видно з копії акту проведення індивідуальної бесіди з дитиною ОСОБА_3 складеного 08.05.2025 начальником служби у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області І.І. Стебівкою на підставі заяви матері Дмитрус Х. щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 26.03.2025, результат бесіди - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на даний час проживає в Ізраїлі зі своєю матір'ю та молодший сестрою. При розповіді було встановлено, що дитина навчається в школі, відвідує гуртки, займається з репетитором вивченню англійської мови. На запитання про участь батька в житті дитини, вона не змогла нічого пригадати, батька не пам'ятає, він їй не телефонує, не спілкується, не цікавиться її духовним та фізичним розвитком. Смутно пам'ятає моменти коли батько брав її до себе в машину, а вона боялася і плакала.
Відповідно до копії заяви адвоката О.О. Золотухіна від 26.05.2025 за №72/25 адресованої Службі у справах дітей Турківської міської ради, ОСОБА_2 бажає взяти участь у засіданні комісії та зацікавлених надати як пояснення так і свої заперечення. Водночас, 26.05.2025 госпіталізований на стаціонарне лікування (направлення № 9166-4987-0796-6324) тому прибути на засідання комісії 27.05.2025 не зможе з поважних причин.
Як видно з копії листа №101/01-08 від 14.05.2025 адресованого за місцем реєстрації ОСОБА_2, що підтверджено рекомендованим повідомленням №8250000043970, начальник служби у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області І.І. Стебівка повідомила про те, що 27.05.2025 об 11:00 год в кабінеті голови Турківської міської ради планується продовження засідання Комісії з питань захисту прав дитини при Туркійвській міській раді, де буде розглянуто заяву від 26.03.2025 про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
З копії електронного скерування № 9166-4987-0796-6324 від 22.05.2025 видно, про те, що ОСОБА_2 звернувся до КНП "Турківський центр первинної медико-санітарної допомоги" Турківської міської ради Самбірського району Львівської області з метою отримання послуги - консультації ЛОРа.
Згідно з копією витягу з медичної карти стаціонарного хворого №6270 КНП "Самбірська центральна лікарня" Самбірської міської ради ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. знаходився на стаціонарному лікуванні в ЛОР відділенні КНП СМР "Самбірський ЦЛ" з 26.05.2025 по 02.06.2025.
Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_6 від 30.04.2025 виданого Пенсійним фондом України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію по інвалідності (3 гр.).
З копії відповіді Турківської міської ради Самбірського району Львівської області №1131-02.17 від 02.06.2025 на адвокатський запит №76/25 від 28.05.2025 видно, що: - на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Турківській міській раді, яка проводилася 22.08.2024 гр. ОСОБА_2 не прибув, був усно повідомлений начальником служби у справах дітей Турківської міської ради І. Стебівкою. Також ними було особисто обговорено зміст заяви та шляхи їх вирішення; - ОСОБА_2 було надіслано простого листа через Укрпошту на його адресу АДРЕСА_4, який не повернувся до міської ради, тому вважають, що лист було отримано; - ОСОБА_1 неодноразово повідомляла начальника служби у справах дітей І. Стебівку в телефонному режимі, що її колишній чоловік ОСОБА_2 до дочки не дзвонить, рекомендаційне рішення Комісії не виконує, з нею та дитиною на контакт не іде, вона не суперечить спілкуванню батькові з дочкою; -ОСОБА_1 письмового підтвердження комісії не надавала; - надали копію заяви від 08.08.2024 із вилученням персональних даних ОСОБА_1, додатки до заяви та персональні дані, що містяться в цій заяві надати не можуть; - надали копію рішення виконавчого комітету Турківської міської ради від 18.03.2021 №23 "Про затвердження Положення про Комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Турківської міської ради та її складу" та копію рішення виконавчого комітету Турківської міської ради від 30.01.2025 №6 "Про внесення змін до рішення виконавчого комтітету міської ради від 18.03.2021 №23 "Про затвердження Положення про Комісію з питань прав дитини при виконавчому комітеті Турківської міської ради та її складу".
Згідно з копіями платіжних інструкцій №P24A3272178743D4852 від 19.09.2024, №P24A3443989904D4964 від 29.10.2024, №P24A3678401936D2819 від 19.12.2024, №P24A3836965292D1904 від 25.01.2025, №P24A3907674481D9026 від 11.02.2025, №P24A4005751603D3799 від 05.03.2025, №P24A42565725D2493 від 30.04.2025, №P24A4273781742D8425 від 04.05.2025, №P24A4468056260D7441 від 17.06.2025 ОСОБА_2 здійснював платежі в розмірі по 804,02 грн на рахунок отримувача ОСОБА_1 з призначенням платежу: Аліменти на дитину ОСОБА_3.
Як видно з копії висновку від 28.05.2025, який затверджений рішенням виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області № 51 від 28.05.2025 виконавчий комітет Турківської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільність позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
Як видно з акту, 10.12.2025 на виконання розпорядження голови Турківської міської ради № 310-ОД від 02.12.2025 року «Про внесення змін у комісію для проведення службового розслідування» комісією у складі голови комісії - Гришканич О.В., заступника голови комісії - Залуга С.С., секретар комісії - Барабаш І.Б., членів комісії: ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15. проведено службове розслідування з приводу розгляду фактів викладений у скарзі громадянина ОСОБА_2 від 22.10.2025 щодо неправомірності дій посадової особи органу опіки та піклування, яка надійшла до Турківської міської ради від Заступника керівника Самбірської окружної прокуратури Львівської області (лист №14.56/04-22-5152ВИХ-25 від 07.11.2025). В ході проведення службового розслідування з'ясовано, що Стебівкою І.І. було розглянуто скаргу щодо неправомірних дій посадової особи органу опіки та пілкування ОСОБА_2 та надано пояснення з цього приводу. В обставинах ситуації вказано, що під час розгляду справи про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, ОСОБА_2 зафіксував аудіо запис, на якому заявлено, що позов про позбавлення батьківських прав подано винятково через його відмову надати згоду на виїзд дитини за межі України, а не через невиконання ним батьківських обов'язків. З пояснень Стебівки І.І., цей аудіозапис було зроблено скаржником в незаконний спосіб без будь-якого попередження про здійснення запису, без згоди на його проведення та поширення. Аудіозапис, поданий скаржником, є лише частиною розмови, очевидно, умисно зроблений вибірково, який не відображає повного та дійсного контексту розмови. У своїй скарзі ОСОБА_2 не вказує ні часу, ні дати, ні приладу, з якого було здійснено аудіозис. У розмові із ОСОБА_2, Стебівка І.І. неодноразово наголошувала, що матері ОСОБА_1 необхідна нотаріально засвідчена заява згода щодо перетину кордону її з дитиною та на вирішення всіх питань, пов'язаних із перебування дитини на території інших держав, зокрема Ізраїлю, саме в інтересах дитини, оскільки дитині потрібне навчання в іншій країні. Якщо він любить дитину і має прихильність до дитини, а не упереджне ставлення, то доцільно таку згоду надати, щоб дитині був споків з навчанням. Таким чином, розмова із ОСОБА_2 була спрямована виключно на забезпечення найкращих інтересів дитини, яка вимушено через війну перебуває за кордоном. В розмові Стебівка І.І. жодним чином не дискримінувала батька і не зперечувала його право на виховання дитини. Навпаки, в розмові згадується, що це буде на користь батька і дитини, що дитини приїде в Україну і він зможе її побачити. Жодного тиску з боку службовця, як про це заявляє скаржник, не було встановлено. Відтак, комісією не встановлено ознак дисциплінарного проступку в діях начальника служби у справах дітей Турківської міської ради Стебівки І.І., яка вжила всіх необхідних заходів щодо захисту законних прав та інтересів дитини. Натомість комісія вбачає у заяві скаржника намагання в такий спосіб чинити тиск на службовця у зв'язку з позицією Служби у справах дітей в інтересах саме дитини, в судовому спорі у справі №458/227/25, що знаходиться у провадженні Турківського районного суду Львівської області.
Електронні докази.
З дослідженого в судовому засіданні аудіозапису у форматі .m4a, які надано представником ОСОБА_1 адвокатом Огородник І.І. суд встановив, на звукозаписі під назвою «Відповідь ОСОБА_3» зафіксовано голосове повідомлення-відповідь ОСОБА_3 від 04 червня своєму батьку ОСОБА_2, а саме: "Я тебе не знаю, не пам'ятає, в мене є інший тато. Ти мені чужа людина. Дивно, що ти тепер об'явився".
Як видно з скріншоту повідомлення від 17 червня ОСОБА_2 написав електронного листа-звернення до дочки ОСОБА_3, в якому запитував в дочки як вона та чи жива, здорова, оскільки хвилюється за неї.
З дослідженого в судовому засіданні аудіозапису у форматі .m4a, які надано представником ОСОБА_2 адвокатом Золотухіним О.О. суд встановив, що на звукозаписі під назвою «Аудіозапис відповіді доньки 17.06.2025 зафіксовано голосове повідомлення, а саме: "Не треба мені писати і на мене тиснути заради своєї вигоди і примушувати , щоб я тобі відповідала. Я не хочу і не буду з тобою спілкуватися. Ти мені чужий. Ти мене не знав дотепер і я тебе не хочу знати. Не турбуй мене більше".
Як видно з скіншоту телефонних дзвінків з номера НОМЕР_7 ОСОБА_16. на номер НОМЕР_8.... ОСОБА_2 були здійснені вихідні виклики, а саме: 10 квітня об 11:17 год, 14 квітня об 09:18 год тривалістю 27 с, 14 травня об 11:22 тривалістю 23 хв 2 с, 27 травня об 10:09 год тривалістю 37 с, При цьому також зафіксовано вхідні виклики з номера НОМЕР_8.... ОСОБА_2 на номер НОМЕР_7 ОСОБА_16., а саме: 10 квітня об 11:21 год тривалістю 1 хв 46 с, 10 квітня об 11:29 год тривалістю 8 с, пропущений дзвінок 14 травня об 12:51 год., вхідний дзінок 14 травня об 14:05 год тривалістю 6 хв 13 с. Зі скіншоту телефонних дзвінків з номера НОМЕР_9 ОСОБА_17 на номер НОМЕР_8.... ОСОБА_2 були здійснені вихідні виклики, а саме: 24 квітня об 11:12 год, 24 квітня об 11:25 год, 24 квітня об 11:28 год. При цьому також зафіксовано вхідний виклик з номера НОМЕР_8.... ОСОБА_2 на номер НОМЕР_9 ОСОБА_17, а саме: 24 квітня об 11:29 год.
Як видно з скріншоту повідомлення від 03 червня ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з проханням надати йому особистий номер телефону їхньої спільної дитини, оскільки бажає з нею спілкуватися. ОСОБА_1 надіслала йому контакти дитини. ОСОБА_2 написав електронного листа-звернення до дочки ОСОБА_3, в якому зазначав, що він є її батьком і буде боротись за неї до кінця, бо любить її і нікому не дозволить їх розділити. Дуже хоче щоб вона приїхала додому та обов'язково скоро побачаться.
З дослідженого в судовому засіданні аудіозапису у форматі m4a, які надано представником ОСОБА_2 суд встановив, що на першому звукозаписі під назвою «Запис 1» зафіксовано розмову ОСОБА_2 з керівником Служби у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області. Запис було здійснено ОСОБА_2 на телефонний пристрій. Ініціатором розмови була Стебівка І.І. Зокрема, Стебівка І.І. роз'яснила ОСОБА_2, що у випадку, якщо він надасть новий дозвіл на виїзд дитини за кордон, оскільки попередній дозвіл на виїзд дитини закінчився ще в лютому 2025 році, позивач поверне позовну заяву на позбавлення його батьківських прав. Такий дозвіл позивачу необхідно для навчання їх дитини, її лікування та можливості приїхати з ним побачитися. У відповідь ОСОБА_2 зазначив, що позивач шантажує його таким документом та хоче незаконно його позбавити батьківських прав.
У судовому засіданні Стебівка І.І., як представник Служби у справах дітей, не вказувала, що зміст її телефонної розмови з ОСОБА_2 становить будь-яку її тамницю.
Стебівка І.І. є керівником Служби у справах дітей Турківської міської ради, відтак є посадовою особою місцевого самоврядування. Телефонна розмова між ОСОБА_2 та Стебівкою І.І. не мала характеру приватної.
Відтак, суд відхиляє доводи сторони позивача за первісним позовом щодо недопустимості такого доказу.
Другий звукозапис під назвою «Запис 2» було зроблено ОСОБА_2 у приміщенні Служби у справах дітей Турківської міської ради на телефонний пристрій, що також належить ОСОБА_2, під час його розмови із заступником начальника Служби у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області Лило М.В. Зокрема, Лило М.В. роз'яснила ОСОБА_2, що дозвіл на виїзд дитини за кордон необхідно позивачу для навчання їх дитини, що є в інтересах дитини. У відповідь ОСОБА_2 зазначив, що їх дитина навчається онлайн а позивач заперечує у спілкуванні їх з дитиною. Він сплачує аліменти на дитину згідно рішення суду. Хоче, щоб дитина проживала в Україні.
Як видно з скріншота повідомлення від 03 червня ОСОБА_2 написав електронного листа-звернення до дочки ОСОБА_3, в якому зазначав, що він є її батьком та пише його, оскільки вони не мають можливості бачитись та були такі обставини і люди, які створили такі умови, що він був змушений поступитись, щоб їй не нашкодити. На початку війни він прийняв складне і не просте рішення, але це заради неї. Зазначив, що буде боротись за неї та нікому не дозволить їх розділити та обов'язково скоро побачаться. Дуже хоче щоб вона приїхала додому.
Відповідно до скріншота повідомлення від 17 червня ОСОБА_2 написав електронного листа-звернення до дочки ОСОБА_3, в якому запитував в дочки як вона та чи жива, здорова, оскільки хвилюється за неї.
Як видно з скріншота повідомлення від 23 червня ОСОБА_2 до дочки ОСОБА_3, в якому ОСОБА_2 зазначає, що з нею він спілкується та спілкувався не для своєї вигоди, він завжди її пам'ятав і ніколи не забував. Запропонував дочці запитати в її матері про справжню причину чому вони перестали бачитись і чому вона так сильно проти їхнього спілкування зараз. Він щомісяця перераховує для неї кошти, хоч її мама офіційно відмовилась від аліментів та спитав чи вона про знає.
Відповідно до скріншота повідомлення від 07 липня ОСОБА_2 написав електронного листа-звернення до дочки ОСОБА_3, в якому цікавився, як в неї справи та чому йому не відписує. У відповідь дочка ОСОБА_3 відписала ОСОБА_2, а саме: "Я тобі вже сказала, що не хочу і не буду з тобою спілкуватися, ти мені чужий. Даремно мені пишеш".
Як видно з скріншота повідомлення від 09 липня ОСОБА_2 до дочки ОСОБА_3, ОСОБА_2 зазначив, про те, що писав і буде їй писати, незважаючи на те, що її там хтось налаштував проти нього. Також, що хвилюється за неї, оскільки там куди її мама вивезла триває жорстока війна і те, що вона нелегально вже пів року знаходиться у чужій країні. Тому нехай повертається додому.
У відповідь дочка ОСОБА_3 відписала ОСОБА_2, зокрема: "В тебе неправдива інформація щодо мого перебування за кордоном. Я тут знаходжусь легально і тут немає війни... Ти, мабуть, забув, що в Україні йде жорстока війна. Будь ласка, не перекручуй все і не заважай мені жити, якщо в тебе є ще щось людського. Ти мене не знав і не хотів знати все моє дитинство і тепер ускладнює моє життя... Ти думаєш, що після цього всього я захочу тебе знати чи спілкуватись з тобою?! Мені не потрібний такий тато, як ти! Я вже не мала дитина і все розумію прекрасно! В мене є тато, який мене годував і проводив зі мною час і він насправді хвилюється за мене і мене любить і я його люблю. Я тебе я не знала і знати не хочу. І ніхто не заставить мене спілкуватись з тобою! Ніхто!!! Будь ласка, залиш мене в спокої!!!! Бо я ніколи не буду спілкуватись з тобою після того всього, що ти зробив і зараз робиш! Твоя писанина, це все вистава для суду! І запам'ятай! Я буду жити там, де я хочу і ти мені не будеш вказувати де я маю жити!!!...." ОСОБА_2 у відповідь зазначив, що він є її батько, був і буде, нічого поганого він не зробив і нелегально перебувати за кордоном без його відома він їй не дозволяв. У відповідь дочка ОСОБА_3 зазначила, що він не має права їй вказувати де вона має жити та буде жити зі своєю мамою. Та все те, що він зараз робить, вона йому ніколи не пробачить. Просила їй більше не писати. ОСОБА_2 у відповідь зазначив, що вона його безпідставно звинувачує, хоч він знає, що це не її слова, а їй їх нав'язують. Також, що вона неповнолітня, щоб визначати такі речі. У відповідь дочка ОСОБА_3 зазначила, що оскільки все її життя він нею не цікавився то не має права вирішувати щось за неї.
07 вересня ОСОБА_2 написав електронного листа-звернення до дочки ОСОБА_3, а саме"ОСОБА_3 привіт! З днем народження!".
Як видно з долученої представником адвокатом Золотухін О.О. фотокопії під назвою "Дитяча фотографія ОСОБА_3", зображено маленьку дівчинку (дочка сторін у справі), яка сидить за столом та на ноутбуці відкритий текстовий процесор Microsoft Word.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач як підставу для позбавлення батьківських прав зазначила п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, тобто ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Відповідач заперечив проти позову і як спосіб захисту скористався правом на подання зустрічного позову про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення графіка побачень.
Вирішуючи спір за первісним позовом, суд виходить з таких мотивів та норм права.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з ч. 1 ст. ст. 12 Закону «України «Про охорону дитинства») виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Також за змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), в тому числі, й на рівне виховання батьками.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Згідно з положеннями ст.. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 у справі № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) зробив висновок, що «зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справ, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. За положенням частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні не достатньою мірою не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.04.2020 у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20) вказано, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08.04.2020 року у справі № 645/731/18, від 29.01.2020 року у справі № 127/31288/18, від 29.01.2020 року у справі № 643/5393/17, від 17.01.2020 року у справі № 712/14772/17 тощо.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2024 у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) вказано, що тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 553/2563/15-ц, від 23.01.2020 в справі № 755/3644/19 та від 23.06.2021 у справі № 953/17837/19.
Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Також Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. … Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (справа «Хант проти України» №  31111/04 від 07.12.2006, § 54, 57, 58).
Вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.
Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).
Оцінка судом доводів та заперечень сторін у справі з урахуванням наведених вимог та норм закону та відповідно до встановлених спірних правовідносин.
У ході судового розгляду в цій справі суд встановив, що сторони в справі, перебуваючи в шлюбі, стали батьками та в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_3
Шлюб між сторонами в справі був розірваний 13.02.2014 Турківським районним судом Львівської області.
Після розірвання шлюбу дитина сторін у справі залишилась проживати з матір'ю в м. Турка Самбірського району Львівської області.
Позивач стверджує, що коли дитина перебувала за місцем проживання в м. Турка (до 24.02.2022), відповідач добровільно не надав матеріального утримання дитині, не придбавав для неї необхідні речі, продукти харчування, не вітав дитину з днем її народження. Відповідач уникав зустрічей з дитиною на вулиці під час випадкових зустрічей, не цікавився її навчанням в м. Турка, не брав участі у вихованні дочки, не цікавився станом її здоров'я, розвитком та не виявляв інтересу до потреб дитини, не відвідував навчальний заклад, де навчалась їх дочка.
Відповідач заперечив такі обставини, його представник у судовому засіданні зазначив, що відповідач бачився з дочкою ОСОБА_3, купував їй іграшки.
Суд встановив, що рішенням Комісії з питань захисту прав дитини при Турківській РДА від 03.03.2014 було встановлено графік побачень ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3, а саме: у вихідні дні суботу та неділю з 11 год. до 14 год. відвідувати дочку ОСОБА_3 в присутності матері ОСОБА_1., що в свою чергу вказує на те, що відповідач мав бажання спілкуватись та бачитись з дочкою, для чого вчинив активні дії, звернувшись для вирішення цього питання до відповідного органу.
Суд з'ясував, що зустрічі відповідача з дочкою відбувались в автомобілі відповідача, зі слів позивача та представника служби у справах дітей, малолітня ОСОБА_3 не виявляла бажання бути з батьком, просила маму не відпускати її до нього. 
Водночас, доказів невиконання рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Турківській РДА від 03.03.2014 ОСОБА_2 суду не подано.
Твердження позивача про те, що відповідач не цікавився навчанням дочки, на підтвердження чого позивач подала довідки з навчальних закладів, її здоров'ям, на підтвердження чого позивач подала довідку медичного закладу, вважає безпідставними, оскільки невідвідування батьком школи, те, що він не бере безпосередню участь у батьківських зборах, не звертався за медичною допомогою для дитини, не може бути беззаперечним доказом того, що він як батько не цікавиться навчанням, здоров'ям дочки, враховуючи, зокрема те, що дитина проживає з матір'ю.
Суд також з'ясував, що відповідач за рішенням суду сплачував аліменти позивачу на утримання їх дочки, однак 28.08.2020 за заявою позивача було припинено стягнення аліментів і як зазначила позивач у судовому засіданні, це пов'язано з тим, щоб у майбутньому відповідач не міг претендувати на утримання з боку повнолітньої дочки.
Також суд встановив, що в подальшому, а саме 24.02.2022 у зв'язку з воєнним вторгненням росії на територію України для забезпечення безпеки дитини від можливих воєнних атак, позивач з дочкою, якій на той час виповнилось 9 років, виїхала за кордон в Державу Ізраїль.
Відповідач надав нотаріальну засвідчену згоду від 24.02.2022 на короткочасні поїздки за кордон, до Польщі, інших країн Шенгенської угоди та до Ізраїлю у період з 25.02.202 до 25.02.2025. Мета поїздок - відпочинок та оздоровлення дитини.
З часу виїзду за кордон 24.02.2022 позивач з дочкою не поверталась в Україну.
Позивач стверджує, що відповідач продовжує свідомо ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дочки, не цікавиться її життям, здоров'ям, інтересами, не спілкується і не бажає спілкуватись з дочкою. Окрім цього, відповідач перешкоджає дитині у реалізації її права на освіту, так як дитина прагне навчатись в школі разом з іншими дітьми, а не лише онлайн, а в Державі Ізраїль для того, щоб дитина могла відвідувати навчальний заклад необхідна згода обох батьків.
Суд з'ясував, що за місцем проживання в Державі Ізраїль позивач орендує житло, має місце праці, проживає разом з дочкою та своєю матір'ю. Умови проживання задовільні. 
Малолітня ОСОБА_3 має належні умови для життя, розвитку, отримує освіту в Приватному закладі "Харківський Християнський ліцей "Початок мудрості", відвідує місцеві гуртки.
Після пред'явлення позову про позбавлення батьківських прав відповідач виявляв активну та небайдужу поведінку як батько під час вирішення Службою у справах дітей питання про надання висновку про позбавлення його батьківських прав, мав намір взяти участь в засіданні комісії, просив надати телефонні контакти для зв'язку з дочкою, яка перебуває за кордоном. 
Відповідач вживав заходів щодо створення умов для налагодження спілкування з дочкою засобами вайбер/телграм, неодноразово писав та телефонував дочці. 
Відповідач здійснює грошові перекази на утримання дочки.
Тому доводи, як позивача, так і служби у справах дітей, про те, що ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків не змінилось, є помилковим.
Така поведінка відповідача свідчить про його інтерес та бажання бути присутнім у житті дитини, не відмовляється від виконання своїх батьківських обов'язків.
Окрім цього, враховуючи те, що через об'єктивні обставини позивач з дочкою виїхали за межі України і відповідач надав письмову згоду на такий виїзд, тому у такій ситуації обоє з батьків мали цілком об'єктивні підстави розуміти та передбачити, що спілкування з дитиною буде віддаленим, а з урахуванням тривалості воєнного стану очевидно непередбачуваним.
Перебування дитини тривалий час за кордоном, відсутність спілкування, хоча й вказує на об'єктивно недостатню участь відповідача як батька в житті дитини, однак не дає підстави для беззаперечного твердження про неналежне виконання ним своїх батьківських обов'язків.
Водночас, суд звертає увагу, що за весь період перебування дитини за кордоном з 25.02.2022 по 25.02.2025, позивач маючи дійсний дозвіл від відповідача, не скористалася можливістю влаштувати дитину до навчального закладу за кордоном.
Суд не залишає поза увагою і той факт, що відносини між сторонами як колишнім подружжям є конфліктними та неприязними, однак це не повинно впливати на інтереси їх дочки.
Суд також враховує, що спроби спілкуватись з дочкою для відповідача ускладнюються небажання самої дитини контактувати з батьком, однак це не свідчить про його винну поведінку як батька.
Відповідно до положень ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
Станом на час розгляду справи в суді ОСОБА_3 виповнилося повних 13 років, а тому в судовому засіданні, в присутності психолога з`ясовано думку дитини щодо позбавлення її батька ОСОБА_2 батьківських прав. 
Малолітня ОСОБА_3 пояснила суду, що проживає у державі Ізраїль з мамою, бабусею та сестричкою вже два роки. Їй подобається там проживати, оскільки теплий клімат, влітку кожного тижня їздить на море. В м. Турка вона жила з мамою, сестрою та другим татом. В неї є інший тато ОСОБА_18, він її виховував, забезпечував і зараз вона з ним продовжує спілкуватися. З шести років вона не знала батька і не згадувала про нього, його звати ОСОБА_2. Пригадує, що останній раз вони бачились коли їй було чотири чи п'ять років і цей момент запам'ятався їй не дуже добре. За весь час батько ОСОБА_2 не дзвонив, а почав писати повідомлення лише з часу коли розпочалися суди. До цього часу він не писав і не дзвонив. На даний час він інколи пише повідомлення, але не дзвонив, лише писав повідомлення. Вона хоче залишитися проживати в державі Ізраїль. Навчається дистанційно в українській школі, за місцем проживання в Ізраїлі ходить на гуртки, має там друзів. В майбутньому хоче бути дизайнером. В Україну хоче приїхати лише в гості, але бачитися з батьком ОСОБА_2 не бажає оскільки боїться його, він їй чужа людина. Розуміє, що виникло питання щодо позбавлення його батьківських прав, тому що він не виконує свої батьківські обов'язки і за всім років жодного разу не подзвонив і не написав. На даний час він заважає їй жити, оскільки є обмеження у навчанні і у житті. До початку судових засідань він їй нічого не купив і не дарував, а почав скидати аліменти по 800,00 грн вже після початку судової справи і запитував, що саме їй на них купили. Вона не бажає з ним бачитися, він їй не приємний ще з останньої зустрічі. Дуже просить суд позбавити його батьківських прав, оскільки для неї краще бути сиротою ніж мати такого батька як він. 
Суд встановив, що малолітня ОСОБА_3 категорично не бажає спілкуватися з батьком, не хоче з ним зустрічей і негативно проти нього налаштована. 
Між дитиною і батьком дійсно немає стійкого морально-емоційного зв'язку, що цілком об'єктивно викликано тим, що малолітня дочка сторін у справі, якій на час розгляду справи виповнилось 13 років, з самого дитинства проживає з матір'ю, тривалий час не спілкується та не бачиться з батьком, зокрема з лютого 2022 року, що пов'язано з перебування дитини за кордоном. Малолітня ОСОБА_3 обізнана про те, що її батько не дає письмового дозволу на її виїзд за кордон, через що має на нього образу, адже хоче проживати за кордоном, а не повертатись в Україну.
Після проведеного опитування психолог - ОСОБА_19 висловила думку про те, дитина досить наполегливо і прохально висловилася, розмовляла досить чітко. Зазначила, що в загальному дитячий мозок пам'ятає лише ті події, які емоційно підкріплені. Тобто, якщо спілкування з батьком підкріплені негативними емоціями і вони не спростувалися, то дитина пам'ятає останнє. Якщо дитина має підтримку, то їй буде це пережити легко.
Суд зазначає, що озвучена думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, оскільки її думка не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї.
У цій справі суд, з урахуванням усіх встановлених обставин, дійшов переконання, що думка дитини щодо позбавлення її батька батьківських прав висловлена нею з урахуванням як відсутності тривалого спілкування, контакту з батьком, так і її бажанням проживати за кордоном, тоді як вона обізнана про те, що батько не дає згоди на її виїзд за кордон, що як зазначила в судовому засіданні, викликає в неї образу на нього.
Однак, суд звертає увагу на те, що в разі відмови батька надати дозвіл на виїзд дитини за кордон мати дитини не позбавлена права вирішити це питання через орган опіки та піклування та в судовому порядку, а не шляхом пред'явлення позову про позбавлення батьківських прав, що є крайнім заходом.
Позивач не подала суду беззаперечних та достатніх доказів, що інтереси дитини не можуть бути захищені в інший спосіб, окрім як позбавлення батьківських прав відповідача та відповідно забезпечення права дитини на збереження її родинних зв`язків із батьком.
Суд з'ясував, що у зв'язку з закінченням наданого відповідачем як батьком дозволу на виїзд дочки за кордон, позивач зверталась до нього з проханням надати ще раз такий дозвіл.
Відповідач у свою чергу вважає, що їх з позивачем дочка повинна повернутись в Україну.
Таку позицію відповідача позивач пояснила їх конфліктними відносинами після розлучення та бажанням відповідача таким чином їй нашкодити, змусити повернутись в м. Турка Самбірського району Львівської області, тоді як вона, позивач, бажає разом з дочкою проживати в Державі Ізраїль, де має роботу. Житло, всі умови для належного проживання як свого так і дочки.
На переконання суду така поведінка обох батьків, яка пов'язана з їх негативним відношенням один до одного, як колишнього подружжя, не повинна впливати на інтереси їх дитини, на право їх дочки мати і матір і батька, отримувати від них виховання, підтримку, любов та опіку.
Суд неодноразово надавав можливість сторонам, зокрема, через їх представників, дійти мирного врегулювання спірного питання, однак сторони в справі не дійшли згоди.
Неприязні відносини сторін не звільняють обох батьків від обов`язку в рівній мірі утримувати та виховувати дочку до досягнення нею повноліття.
Відповідач вважає, що єдиним мотивом для позбавлення його батьківських прав є отримання дозволу для виїзду дитини за кордон. 
Відповідач заперечує проти позбавлення його батьківських прав через такі обставини, бажає відновити та продовжити спілкуватись з дочкою, здійснює переказ грошових коштів на її утримання, що свідчить про його зацікавленість у прийнятті участі у житті дитини.
Доцільним є врахувати, що виховання дитини матір'ю, проживання з матір'ю, а також неможливість батька дитини належним чином виконувати батьківські обов`язки з урахуванням окремого проживання, не може свідчити повною мірою про ухилення батька від виконання батьківських обов`язків.
Певна бездіяльність з боку відповідача ОСОБА_2 щодо виконання ним батьківських обов'язків, викликана об'єктивними обставинами, які пов'язані з перебуванням дитини за кордоном та небажанням дочки з ним спілкуватися.
Такі обставини настали поза волею і без винної поведінки відповідача як батька дитини, який не має можливості спілкуватися з дочкою через категоричне заперечення дитиною щодо цього та що одночасно об'єктивно утруднено перебування дитини за межами України.
Наведене не дає можливості зробити категоричний висновок про наявність виняткових обставин, за яких можливо позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав.
Суд також враховує те, що відповідач не є тією особою, поведінка чи дії якої можуть свідчити про негативний вплив на дитину, а тому розрив з батьком сімейних відносин не буде відповідати інтересам дитини.
Суд не залишає поза увагою і той факт, що відповідач з часу виїзду позивача з дочкою за кордон не вчинив активних дій щодо виїзду за кордон для побачення з дочкою, з урахуванням того, що має законне право на перетин кордону під час воєнного стану як особа з інвалідністю.
Водночас, і позивач, з цього часу також жодного разу не поверталась в Україну з дитиною, зокрема на короткостроковий термін, щоб забезпечило можливість дитини побачитись з батьком, сприяти їх спілкуванню.
За конкретних обставин у цій справі, виключно на батьках малолітньої ОСОБА_3 лежить обов'язок забезпечити своїй дитині можливість отримувати спілкування, опіку любов та утримання від двох батьків у ситуації яка склалась після їх розлучення, а тому той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема щодо позбавлення батьківських прав, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Згідно з 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
У відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Як видно з копії висновку від 28.05.2025, який затверджений рішенням виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області № 51 від 28.05.2025 виконавчий комітет Турківської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільність позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 У висновку зазначено, що за твердженням ОСОБА_1 батько дитини ОСОБА_2 фактично уже протягом семи років не бере участі у вихованні їхньої дочки та не спілкується з нею, не турбується про її здоров'я та навчання. Зі слів матері дочка жодним чином не прагне спілкуватися з батьком. 08.05.2025 начальником служби у справах дітей Турківської міської ради І. Стебівкою було проведено індивідуальну бесіду (за допомогою засобів відеозв'язку у месенджері Viber) з неповнолітньою ОСОБА_3, за результатами якої було встановлено, що дитина навчається в школі, відвідує гуртки, займається з репетитором вивчення англійської мови. На запитання про участь батька в житті дитини, ОСОБА_3 не змогла нічого пригадати, батька не пам'ятає, він їй не телефонує, не спілкується, не цікавиться її духовним та фізичним розвитком. Смутно пам'ятає, коли батько брав її до себе в машину, а вона боялася та плакала. Розуміє, що розглядається заява щодо позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2. Вона не хоче, щоб ОСОБА_2 був її батьком, вона його не любить та спілкуватися з ним не бажає. Номер телефону під час пебування в Ізраїлі не змінювала, зареєстрована в соціальних мережах. ОСОБА_1 по відеозв'язку (через Viber), розказала, про те, як батько брав участь у вихованні дочки: після народження дитини колишній чоловік ОСОБА_2 постійно закривав її з дитиною в хаті, за дев'ять місяців не була жодного разу в місті або в гостях у родини. Не хотів купляти памперси, дитяче харчування. Після розірвання шлюбу він звернувся до органу опіки та піклування Турківської РДА, щоб прийняти рішення про встановлення днів побачення з дочкою. Таке рішення було прийняте, батько мав можливість забирати дочку до себе в суботу та неділю. Коли дочка підросла (ще не було чотирьох років) вона не виявляла бажання йти до батька, плакала. Понад всім років ОСОБА_2 не спілкувався з дитиною, не купляв жодних подарунків, не цікавився її навчанням, утриманням, ніколи не намагався подзвонити до дочки. На даний період часу ОСОБА_3 мало його пам'ятає. Оскільки ОСОБА_2 був тричі повідомлений про дні, час та місце засідання Комісії з питань захисту прав дитини при Турківській міській раді в телефонному режимі, рекомендованим поштовим відправленням, на засіданні комісії від 27.05.2025 членик комісії прийняли рішення здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 без участі батька дитини ОСОБА_2 Кінцевим результатом на засіданні було прийнято рішення про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітньої дочки ОСОБА_3 на виконавчому комітеті Турківської міської ради.
Надавши оцінку цьому висновку, суд дійшов переконання, що такий висновком органу опіки та піклування є недостатньо обґрунтованим, адже складений на підставі пояснень матері ОСОБА_1, думки малолітньої дитини ОСОБА_3 та без з`ясування причин не виконання відповідачем ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків.
Висновок ґрунтується на поясненнях матері та малолітньої дитини, які фактично зводяться до того, що батько не проживає разом з ними, не допомагає матеріально, не телефонує, не спілкується з дитиною, не цікавиться її духовним та фізичним розвитком.
У висновку не надано оцінки поведінки батька з урахуванням тієї обставини, що мати з дитиною з 24.02.2022, тобто більше чотирьох років, проживають за кордоном.
Тоді як у судовому засіданні представники органу опіки та піклування, служби у справах дітей висловили позицію про те, що оскільки малолітня ОСОБА_3 має бажання проживати за кордоном, тому позбавлення батьківських прав її батька відповідає її найкращим інтересам.
Окрім цього, з дослідженого в судовому засіданні аудіозапису телефонної розмови ОСОБА_2 з начальником Служби у справах дітей Турківської міської ради Стебівкою І.І., суд з'ясував, що представник Служби озвучила ОСОБА_2 про необхідність надання дозволу на виїзд за кордон і, що в такому випадку позивач поверне позов про позбавлення батьківських прав.
Також, у відповіді Турківської міської ради Самбірського району Львівської області №89/01-09 від 24.04.2025 адресованій ОСОБА_2, його окрім іншого повідомлено, про те, що на даний час нотаріальна заява від 24.02.2024, яка була надана для дочки щодо поїздок, оформлення будь-яких документів сплив термін часу ще 25.02.2025. Тому, просять в найкоротший термін укласти нову нотаріальну заяву, з метою захисту прав дочки та повідомити в службу у справах дітей Турківської міської ради. Рекомендовано знайти шляхи для примирення з колишньою дружиною та надати довіреність для дитини.
Таким обставинам щодо ненадання дозволу відповідачем на виїзд за кордон його дочки, не було надано оцінки під час вирішення витання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.
З урахуванням викладеного та беручи до уваги, що висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду, такий не містить обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, а тому відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України. суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування.
Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. 
Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача (див. постанову Верховного Суду від 29 травня 2020 року у справі № 739/2159/18).
Суд враховує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Відтак, у спірних правовідносинах на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» (стаття 3 Конвенції ООН про права дитини).
Відповідно до ст.. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13).
Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від стандарту «достатність доказів», передбачає необхідність зіставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач.
Проте у справах про позбавлення батьківських прав, яке є крайнім заходом (див. пункт 42), з урахуванням підходів Верховного Суду (див. пункти 42, 48-50) закріплений стандарт «достатніх та переконливих доказів», який означає, що докази, надані стороною, повинні бути достатніми для переконання суду у наявності підстав для позбавлення батьківських прав. Цей стандарт доказування є вищим, ніж «вірогідність доказів».
Оцінивши всі обставини в цій справі на підставі зібраних доказів, суд дійшов висновку, що доказів, які б відповідали закріпленому в спірних правовідносинах стандарту «достатніх та переконливих доказів» та безспірно свідчили про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, що б давало підстави для необхідності захисту інтересів дитини шляхом позбавлення відповідача батьківських прав позивач суду не надала.
Відповідач заперечує проти позбавлення його батьківських прав, він довів зміну своєї поведінки щодо дитини, прагнення спілкуватись з дочкою, мати можливість її бачити, здійснює переказ коштів на утримання дочки.
Також, суд зауважує, що простої бездіяльності з боку батька недостатньо для того, щоб зробити висновок про наявність виняткових обставин, за яких можливо позбавити його батьківських прав. Навіть якщо припустити, що саме бездіяльність батька призвела до розриву зв`язків між ним та його дітьми, а не будь-яке ймовірне батьківське відчуження або психологічні маніпуляції над дітьми з боку їх матері, то ця обставина не є достатньою для позбавлення батька батьківських прав (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.04.2024 року в справі № 553/449/20 (провадження № 61-2701св24).
До того ж у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2019 року в справі № 631/2406/15-ц зазначено, що за обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також наявності конфлікту між колишнім подружжям, які створивши нові сім`ї не можуть дійти порозуміння у питаннях виховання спільної дитини, а також те, що батько дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність правових підстав для позбавлення його батьківських прав.
Отже, на підставі належним чином оцінених доказів, суд дійшов висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за конкретних обставин у цій справі не доведено, а тому в задоволенні первісного позову необхідно відмовити.
Щодо зустрічного позову.
ОСОБА_2, який проживає окремо від дочки, звертаючись до суду з зустрічним позовом, посилався на необхідність забезпечення йому права на спілкування з дитиною та участь у її вихованні, визначення графіку побачень.
Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 заперечила проти позову, оскільки жодних перешкод вона не чинить, будь-які перешкоди у позивача щодо реалізації його батьківських прав відсутні. Натомість, він сам умисно ігнорує батьківські обов'язки, жодної ініціативи у спілкуванні з дочкою не проявляє вже довгі роки. Дочці за кордоном створені всі належні умови проживання, розвитку, навчання, дитина проживає в колі рідних їх та люблячих людей, матір забезпечує всі необхідні потреби дитини. Встановлення батьку, який під час проживання дитини в м. Турка, з власної ініціативи взагалі не бачився та не спілкування з дитиною, не брав участі у її житті, був для неї чужою людиною, побачень на території України в умовах воєнного стану та повномасштабної військової агресії, не відповідає інтересам дитини. Такі вимоги позивача не є намаганнями реалізувати свої батьківські права піклуватися про дитину, а є проявом власного егоїзму, ставлення своїх інтересів та намагання зашкодити колишній дружині понад інтересам дитини. 
Вирішуючи спір за зустрічним позовом, суд виходить з таких мотивів та норм права.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.
Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
У відповідності до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України).
Згідно з положеннями частини першої та другої ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, у постанові від 24.04.2024 у справі № 696/299/23 Верховний Суд зазначив, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. 
Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства. 
Тимчасовий виїзд дитини за кордон не повинен використовуватися як спосіб обмеження прав батька на спілкування з дитиною, яке повинно реалізовуватися задля підтримки родинних зв`язків та емоційного контакту малолітньої дитини з батьком.
У постановах від 05.10.2022 у справі № 196/1202/19, від 26.06.2023 у справі № 753/5374/22, від 09.10.2024 у справі № 753/7011/23 Верховний Суд дійшов висновку, що той із батьків, який проживає окремо від своєї дитини, має право на особисте спілкування з нею, а інший не повинен перешкоджати у цьому, якщо тільки таке спілкування не супроводжується фізичним чи психічним насильством та/або буде доведено його негативний вплив на розвиток дитини.
У постанові від 12.03.2025 у справі № 487/2960/23 Верховний Суд зауважив, що військова агресія росії проти України, воєнний стан та пов`язані з ним обмеження, об`єктивно впливають на обсяг і способи спілкування не лише позивача із дочкою, а й багатьох інших батьків з їх дітьми, які також вимушено, внаслідок війни, опинилися за межами України. В цій ситуації обов`язок обох батьків полягає в тому, щоб підтримати дитину, мінімізувати психологічний тиск на неї пов`язаний із сімейними конфліктами, налагодити комунікацію та співпрацювати в інтересах дитини.
У ході судового розгляду справи суд з'ясував, що за час перебування дитини за кордоном з 24.02.2022 і до пред'явлення позову про позбавлення батьківських прав 26.02.2025 позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не звертався до служби у справах дітей щодо наявності перешкод у спілкуванні з дитиною. Про відсутність спілкування з дитиною, зокрема, про відсутність номеру мобільного телефону, відповідач повідомив службі у справах дітей вже під час розгляду Службою заяви позивача про надання висновку про позбавлення його батьківських прав.
Служба у справах дітей надала відповідачу номер телефону для зв'язку з дитиною.
У досліджених в судовому засіданні аудіо записах малолітня ОСОБА_3 просила ОСОБА_2 їй не телефонувати, не писати, вказувала, що не хоче його знати.
Водночас, суд не встановив наявності перешкод для відповідача у спілкуванні з дитиною з боку позивача, адже дочка сторін у справі в ході проведеного опитування в суді пояснила, що сама не бажає спілкуватись з батьком.
Суд зазначає, що створювані одним із батьків для іншого протягом тривалого часу перешкоди у вихованні дитини та спілкуванні з нею мають наслідком руйнування зв'язків із сім'єю, до якої належить як батько, так і мати дитини, а отже в такому разі поведінка того із батьків, хто створює перешкоди, суперечить сімейним цінностям та не відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Однак належних та допустимих доказів щодо створення таких перешкод відповідач суду не подав.
ОСОБА_2 не звертався до органу опіки та піклування, служби у справах дітей про надання висновку щодо встановлення його графіку побачень з дочкою, який би відповідач її інтересам і в ході судового розгляду не навів вагомих та переконливих аргументів на доцільність визначення саме такого графіку побачень та спілкування з дочкою, з урахуванням перебування дитини за кордоном.
Суд не залишає поза увагою і той факт, що до пред'явлення позову про позбавлення відповідач не вказував про наявність в нього перешкод у спілкуванні з дитиною, які йому створює позивач, що було тривалим у часі, а саме з 24.02.2022.
ОСОБА_2 в подальшому за наявності перешкод у спілкуванні з дитиною, що буде підтверджуватись достатнім об'ємом доказів не позбавлений права повторно вирішити це питання через орган опіки та піклування чи в судовому порядку.
Відтак, з урахуванням встановлених обставин, яким надано оцінку в комплексі та на підставі зібраних доказів, суд дійшов висновку про недоведеність ОСОБА_2 його позовних вимог, а тому в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.
Розподіл судових витрат.
Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору.
За подання первісного позову позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
За подання зустрічного позову позивач ОСОБА_2 сплатив судовий збір в розмірі 968,96 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.
З огляду та те, що у задоволенні позовних вимог як за первісним, так і за зустрічним позовом суд відмовляє повністю, тому понесені судові витрати у вигляді судового збору, який було сплачено первісним позивачем у розмірі 1211,20 грн, позивачем за зустрічним позовом у розмірі 968,96 грн, покладаються на сторони.
Керуючись ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 268, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,
вирішив:
Відмовити в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, Служба у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, про позбавлення батьківських прав.
Судові витрати позивача за первісним позовом у вигляді судового збору покласти на позивача ОСОБА_1.
Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення графіка побачень.
Судові витрати позивача за зустрічним позовом у вигляді судового покласти на позивача ОСОБА_2.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.EjHxVVNTBNBFBEjHxVVNTBNBFB
Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_5, місце реєстрації: АДРЕСА_5).
Відповідач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, місце реєстрації: АДРЕСА_6).
Треті особи: 
Служба у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області (адреса: м. Турка вул. Січових Стрільців, 62, Самбірський район, Львівська область, код ЄДРПОУ 04056026).
Орган опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області Турківської міської ради Самбірського району Львівської області (адреса: 82500, м. Турка, вул. Січових Стрільців, 62, Самбірський район, Львівська область, код ЄДРПОУ 04056026).
Рішення суду складено та підписано 08.05.2026.EjHxVVNTBNBFBEjHxVVNTBNBFB
Суддя                                              О.І. КшикEjHxVVNTBNBFBEjHxVVNTBNBFBEjHxVVNTBNBFBEjHxVVNTBNBFB