Справа № 352/1110/26
Провадження № 3/352/303/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 

до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 121 кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:
інспектором управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Нижником Н.Р. 23 квітня 2026 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:
23 квітня 2026 року о 08 годині 50 хвилин в селі Марківці, автодорога Н10 ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 320, номерний знак НОМЕР_2 , у якого був відсутній передній захисний пристрій (бампер), який передбачений конструкцією автомобіля чим порушив пункт 31.4.7е Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі-Правила) та здійснив правопорушення повторно протягом року (постанова ЕНА5077865 від 26 червня 2025 року.
Згідно протоколу про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за статтею 124 кодексу України про адміністративні правопорушення.

2.Рух провадження
05 травня 2026 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду та призначений для розгляду по суті на 15 травня 2026 року.
15 травня 2026 року розгляд справи відкладено на 25 травня 2026 року в в`язку із перебуванням судді у відрядженні.
25 травня 2026 року розгляд справи відкладено на 10 червня 2026 року на стадії дослідження доказів.

3. Позиція особи, яка притягається до відповідальності
Адвокат надала клопотання про закриття кримінального провадження. Зазначає, що 
- ОСОБА_1 , діяв в умовах крайньої необхідності, оскільки автомобіль дійсно рухався без бамперу, однак вказане сталось через зіткнення автомобіля з твариною, ймовірно зайцем, який вибіг на дорогу. Внаслідок зіткнення кріплення і бампер деформувались та становили загрозу, оскільки бампер міг впасти на проїзну частину дороги. Тому водія не було інших варіанті, як демонтувати бампер та здійснювати рух до СТО, яке знаходиться в місті Тисмениця. 
Інспектори фактично були обізнані з цією ситуацією, оскільки не заборонили подальшу експлуатацію автомобіля, не викликали евакуатор та фактично дозволили рух автомобіля до місця усунення пошкодження.
В подальшому бампер був встановлений в найкоротший строк в той же день.
Фотографії, долучені до справи, свідчать про відсутність умислу на експлуатацію технічно несправного автомобіля.
-В протоколі фактично наведено загальне формулювання про відсутність бамперу без належного опису транспортного засобу та висновку щодо неможливості експлуатації автомобіля;
- ОСОБА_1 не виїжджав на несправному автомобілі, не знав і не міг знати наперед про майбутнє пошкодження, а тому у нього відсутній умисел на вчинення правопорушення;
-Відсутні докази повторності, оскільки витяг з автоматизованої системи є неналежним та недопустимим доказом. Так, цей витяг є обліковим записом, а не процесуальним документом, аналогічна правова позиція сформульована Верховним Судом у справі № 761/28347/15-к. Вказаний витяг не підписано електронним цифровим підписом та не містить відомостей про набрання законної сили постановою.
-Довідка також є неналежним доказом, оскільки не містить належних реквізитів офіційного документа і є лише інформативним повідомленням внутрішнього характеру.
-Враховуючи відсутність належним чином копії постанови ЕНА 5017865 від 26 червня 2025 року та підтвердження факту набрання нею законної сили відсутні підстави для кваліфікування діяння за ч.4 ст.121 КУпАП;
-Відеозапис з бодікамери не підписано КЕП особи, яка здійснювала запис або виготовляла копію, а тому є недопустимим доказом. В спірному протоколі відсутні відомості про серію, дату виробництва та назву пристрою, що унеможливлює встановлення достовірності запису.
ОСОБА_1  в судовому засіданні підтримав позицію Адвоката та просив закрити провадження.

4.Докази, досліджені під час судового розгляду
Докази, долучені до протоколу
4.1. Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив, що у нього відсутні будь-які клопотання, та він вважає за можливе проводити розгляд справи.
Пояснив, що обставини, зазначені в протоколі відображені вірно, однак він вважає, що він був вимушений рухатись без бамперу оскільки у нього відбулось маленьке ДТП напередодні, а саме зіткнення автомобіля із твариною. Пояснив, що вказане зіткнення відбулось напередодні ввечері. Зранку він вирішив поїхати на СТО відремонтувати автомобіль. Розуміє, що машина має бути із бампером, а він вчинив правопорушення. Однак, оскільки бампер погано тримався, він був вимушений його зняти.
Він розумів, що це є неправильним, однак, щоб не спричинити нікому шкоду під час руху до СТО, він його зняв. Він не міг в інший спосіб відремонтувати автомобіль, оскільки сам не міг поставити бампер на місці, а також у нього були відсутні кошти, щоб викликати евакуатор.
Пояснив, що не пам`ятає, чи притягався раніше до відповідальності та чи сплачував штраф.

3.2 Письмові докази, надані особою, уповноваженою на складання протоколу:
Протокол про адміністративне правопорушення:
Згідно із текстом протоколу, 23 квітня 2026 року о 08 годині 50 хвилин в селі Марківці, автодорога Н10 ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 320, номерний знак НОМЕР_2 , у якого був відсутній передній захисний пристрій (бампер), який передбачений конструкцією автомобіля чим порушив пункт 31.4.7е Правил та здійснив правопорушення повторно протягом року (постанова ЕНА5077865 від 26 червня 2025 року)

Фотографії автомобіля BMW 320, номерний знак НОМЕР_2 без переднього захисного пристрою (бамперу)

Інформація про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу постановою ЕНА 5067865 від 26 червня 2025 року за частиною першою статті 121 КУпАП за керування транспортним засобом Mazda 3, у якого відсутній передбачений конструкцією бампер

Довідка  інспектора відділу АП про те, що ОСОБА_1 26 червня 2025 року керував транспортним засобом з технічною несправністю, про що була винесена постанова ЕНА № 5077865 за частиною першою статті 121 та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Інформація про видачу ОСОБА_1 посвідчення водія зі строком дії до 09 вересня 2050 року

Відеозаписи з бодікамери поліцейських
Відеозапис розпочинається з наближення поліцейських до автомобіля, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . Поліцейський повідомляє про технічну несправність автомобіля, а саме відсутність переднього бамперу автомобіля.
Водій питає, яким саме пунктом Правил забороняється експлуатація автомобіля без переднього бамперу, на що поліцейський роз`яснює вимоги законодавства.
На 18.45 хвилині запису поліцейський повідомляє ОСОБА_1 ,, що на нього 26 червня 2025 року вже накладався штраф за бампер, на що ОСОБА_1 , каже що то не на цій автівці. 
На 20.00 хвилині запису поліцейський повідомляє, що штраф за бампер сплачений.
На 24.05 хвилині запису поліцейський повідомляє, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення повторно протягом року, а тому на нього буде складено протокол.
В подальшому на відеозаписі міститься процедура роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 прав, складення та вручення протоколу про адміністративні правопорушення.

Докази, долучені Адвокатом
Фотографії із месенджеру WhatsApp, на яких зображений автомобіль BMW 320, номерний знак НОМЕР_2 :
-22 квітня 2026 року О 11 годині 15 хвилин із захисним переднім пристроєм (бампером)
-22 квітня 2026 року О 10 годині 51 хвилин без захисного переднього пристрою (бамперу);
-О 11 годині 29 хвилин та 15 годині 58 хвилин 9 без зазначення дати) із переднім захисним бампером

5.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду
У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі – Конвенція) поняття „кримінальне звинувачення“, „кримінальне правопорушення“ мають „автономне значення“.  Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення“ достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним“ згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної“ сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням
При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією четвертою першої статті 121 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом на строк до 6 місяців, який у випадку застосування становить втручання в права людини протягом тривалого строку.
В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 121 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.
Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області., які в цій справі фактично представляють сторони звинувачення.
На виконання вищевказаних принципів Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення, докази, які долучені до протоколу про адміністративні правопорушення.
Суд звертає увагу, що ним, на виконання статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, не здійснюється самостійно збір доказів, в зв`язку із чим, будь-які докази, окрім долучених до протоколу та наданих особою, яка притягається до відповідальності і її представником, Судом самостійно не витребовувались та не досліджувались.
За аналогічних обставин у справі «Фігурка проти України» ( заява № 28232/22), Європейський Суд з прав людини дійшов висновку щодо відсутності порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у Суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 121 КУпАП, а його винуватість у вчиненні цих правопорушень поза розумним сумнівом доведена доказами, наданими особою, уповноваженою на збирання цих доказів.

5.1щодо належності і допустимості доказів
Відповідно до статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Суддя вважає, що всі докази, зібрані особою, уповноваженою на збирання доказів, відповідають вказаним вимогам законодавства, в зв`язку із чим визнаються допустимими і належними.
Суддя вважає необгрунтованими доводи Адвоката щодо недопустимості доказів з огляду на наступне.
Відповідно до статті 87 Кримінального процесуального кодексу України, яка регулює відносини щодо визнання недопустимими доказів в кримінальному процесі та а підставі якої, на думку Судді, можуть бути визнані докази недопустимими і в процесі розгляду справи про притягнення особи до відповідальності за статтею 130 КУпАП, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Однак Адвокатом не зазначено які саме, на його думку, істотні порушення прав та свобод ОСОБА_1 допущені внаслідок надання інформації; довідки без реквізитів офіційного документа та відеозапису без підпису кваліфікованим електронним підписом.
При цьому в судовому засіданні ОСОБА_1 та Адвокат підтвердили що обставини, викладені в протоколі та відображені на відеозаписі, відповідають фактичним обставинам події, а також не зазначали про ймовірну фальсифікацію цих доказів.а
У справі № 761/28347/15-к, на висновки Верховного Суду в які посилається Адвокат, предметом оцінки був витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а не витяг з автоматизованої інформаційної системи «Адмінпрактика», в зв`язку із чим Суддя вважає, що обставини у справах № 352/1110/26 та 761/28347/15-к не є релевантними, а тому відсутні підстави для його застосування в цій справі.
В зв`язку із викладеним, Суд відхиляє доводи Адвоката про недопустимість доказів.
Вказані докази містять інформацію щодо обставин, що є предметом розгляду в цій справі, а тому є належними та такими, за результатами дослідження яких можна прийняти рішення у справі.

5.2 щодо керування автомобілем без переднього захисного пристрою ( бамперу) Факт керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, викладених в протоколі, визнається самим ОСОБА_1 , а також підтверджується:
-відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якій зафіксовано перебування ОСОБА_1 на водійському сидінні автомобіля, а також поліцейським повідомляється про відсутність бамперу;
-фотографіями автомобіля із відсутнім переднім бампером;
-протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відповідною посадовою особою, уповноваженою на складення протоколів про адміністративне правопорушення за статтею 121 кодексу України про адміністративне правопорушення. При цьому Суддя бере до уваги той факт, що протокол складено у короткий проміжок часу, безпосередньо після події правопорушення, в зв`язку із чим у Судді відсутні будь-які сумніви щодо достовірності відомостей в протоколі про адміністративне правопорушення.

5.3 щодо повторності
вчинення правопорушення, передбаченого статтею 121 КУпАП повторно протягом року підтверджується:
-інформацією та довідкою інспектора, згідно із якими постановою ЕНА 5067865 від 26 червня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за частиною першою статті 121 КУпАП за керування транспортним засобом Mazda 3, у якого відсутній передбачений конструкцією бампер;
-відеозаписом, на якому зафіксовані:
oповідомлення поліцейського Василишину М.І. про те, що на останнього 26 червня 2025 року вже накладався штраф за бампер, на що ОСОБА_1 , відповідає, що це відбулось на іншій автівці;
oповідомлення поліцейського про сплату штрафу за попередньою постановою за бампер
Суд вважає, що факт притягнення особи до відповідальності може бути підтверджено не тільки постановою про притягнення до відповідальності, але й будь-якими іншими належними і допустимими доказами, які дозволяють зробити поза розумним сумнівом висновок про факт такого притягнення.
Враховуючи сукупність наданих доказів, зокрема:
-обізнаність ОСОБА_1 із фактом його притягнення 26 червня 2026 року, на що вказує його пояснення, що таке порушення відбулось на іншій автівці;
-сплату штрафу за попередньою постановою, на що вказує повідомлення поліцейського, зафіксоване на відеозаписі;
-інформація та довідка інспектора про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною першою статті 121 КУпАП за керування транспортним засобом Mazda 3, у якого відсутній передбачений конструкцією бампер
підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 26 червня 2025 року діяння, передбаченого частиною першою статті 121 КК України та, як наслідок, порушення ним 23 квітня 2026 року вимог статті 121 КУпАП повторно протягом року.
Суддя звертає увагу, що у відкритому доступі на сайті судової влади України відсутні відомості про оскарження ОСОБА_1 постанови від 26 червня 2025 року, що, в сукупності із зафіксованими на відео 23 квітня 2026 року повідомленнями про наявність такої постанови та сплату штрафу, призначеного нею, також опосередковано спростовує доводи Адвоката про недоведеність фату попереднього притягнення до відповідальності. 

5.4 щодо доводів Адвоката та ОСОБА_1 про наявність крайньої необхідності
Відповідно до статті 18 кодексу України про адміністративні правопорушення не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Таким чином, для наявності крайньої необхідності необхідне існування кількох обставин одночасно, а саме:
-дія має бути спрямована на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, 
-ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами;
-заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Згідно із поясненнями ОСОБА_1 , зіткнення із твариною відбулось за день до подій, за якими стосовно нього складено протокол. А 23 квітня 2026 року він рухався до СТО для здійснення ремонту.
Суддя вважає, що здійснення ремонту можливо було бути здійснено в будь-який інший спосіб, а тому небезпека спричинення пошкоджень іншим автомобілям, про яку зазначають Адвокат і ОСОБА_1 , могла бути усунута в інший спосіб, зокрема не починаючи рух автомобілем без бамперу.
Крім того, Адвокатом та ОСОБА_1 не долучено будь-яких доказів здійснення ремонту автомобіля на СТО (зокрема актів виконаних робіт або пояснень свідків).
Таким чином, враховуючи, що ймовірне зіткнення із твариною відбулось на день раніше та на момент початку руху ОСОБА_1 , було достеменно відомо, що у його автомобіля відсутній передній захисний пристрій ( бампер), Суддя вважає, що в його діях щодо початку та подальшого керування автомобілем 23 квітня 2026 року відсутня крайня необхідність.

5.5 висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .
Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що 23 квітня 2026 року о 08 годині 50 хвилин в селі Марківці, автодорога Н10 ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 320, номерний знак НОМЕР_2 , у якого був відсутній передній захисний пристрій (бампер), який передбачений конструкцією автомобіля чим порушив пункт 31.4.7е Правил та здійснив правопорушення повторно протягом року 
Відповідно до пункту 31.4.7е Правил забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за відсутності передбаченого конструкцією бамперу 
Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 121 кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом, що має інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, що повністю доведено в суді.

6.Щодо виду та розміру адміністративного стягнення
Санкцією частини першої статті 121 кодексу України про адміністративні правопорушення передбачені такі види адміністративного покарання, як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами або адміністративний арешт.
При обранні виду стягнення Суддя враховує особу, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_1 протягом року до будь-яких інших правопорушень, крім 26 червня 2025 року та 23 квітня 2026 року, ставлення ОСОБА_1 до вчиненого діяння, який пояснив, що розумів про вчинення ним порушень, однак вважав, що діє в межах крайньої необхідності, відсутність спричинення матеріальної шкоди внаслідок вчинення правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні. 
За таких обставин, Суддя вважає, що в цій конкретній справі меті стягнення відповідатиме призначення мінімального стягнення, передбаченого санкцією статті, а саме адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

7. Щодо строків розгляду справи
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення регулюється главою 22 КУпАП.
Відповідно до статті 283 КУпАП, яка міститься в главі 23 цього Кодексу, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган виносить постанову по справі.
Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення, згідно якої стадія розгляду справи завершується дослідженням доказів та вирішенням клопотань, після чого розпочинається наступна стадія - винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, порядок якої регулюється главою 23 КУпАП.
Таким чином, законодавець розрізняє стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення, винесення постанови по справі та стадію оскарження постанови по справі, яка регулюється статтею 24 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.
Подія, за якою складені протоколи в цій справі, відбулась 23 квітня 2026 року.
Відповідно визначений статтею 38 КУпАПстрок накладення адміністративного стягнення в цій справі спливає 23 липня 2026 року та провадження у справі підлягає закриттю, якщо станом на 23 липня 2026 року розгляд справи про адміністративне правопорушення не буде завершено.
Розгляд справи в цій справі завершено 10 червня 2026 року після чого Суд перейшов до стадії винесення постанови.
Відповідно, на момент завершення розгляду справи про адміністративне правопорушення строки накладення адміністративного стягнення в цій справі не закінчились, в зв`язку із чим підстави для закриття провадження на підставі пункту 7 частини першоїстатті 247 КУпАПвідсутні.

8.Щодо судового збору
Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» установлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3328 гривень.
Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3328х0.2=665 гривень 60 копійок.
В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці. 
Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя           Сергій КУЗЬМЕНКО