П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року м. Київ

Справа №753/9329/25
Апеляційне провадження №22-ц/824/1808/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.
суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.
за участю секретаря Липченко О.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Колесника О.М. 27 червня 2025 року в м. Київ, 
у справі за скаргою приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до заступника начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Юлії Станіславівни, ОСОБА_1 про визнання дій щодо винесення постанови протиправною, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В

У травні 2025 року ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулося у суд із скаргою на дії заступника начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю.С. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року у справі №753/5109/21, що має наслідки неналежного в подальшому виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року у справі №753/5109/21, у якій просило: 
- визнати протиправними дії заступника начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю.С. щодо винесення 30 квітня 2025 року постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 з підстав пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»;
- скасувати постанову від 30 квітня 2025 року заступника начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю.С. про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1;
- зобов`язати заступника начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю.С. винести у виконавчому провадженні постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 у зв`язку із скасуванням заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року у справі №753/5109/21.
Скарга обґрунтована тим, що 20 лютого 2023 року заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва у справі № 753/5109/21 стягнуто солідарно солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 93309,99 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн, а всього 95579,99 грн.
На виконання вищезазначеного рішення, 03 квітня 2023 року Дарницьким районним судом міста Києва у справі № 753/5109/21 видано виконавчі листи, на підставі яких12 липня 2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.
22 квітня 2025 року до Державного виконавця у ВП НОМЕР_2 надійшов адвокатський запит адвоката Клунко О.М., який є представником ОСОБА_4 , в якому повідомлялось про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року у справі №753/5109/21 та наявності рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року у даній справі.
Тобто державному виконавцю стало відомо про скасування заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року у справі №753/5109/21. Отже, державний виконавець на виконання приписів ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний був винести постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав пункту 5 частини 1 даної норми Закону.
Натомість державним виконавцем 30 квітня 2025 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 з підстав його фактичного та повного виконання згідно виконавчого документа (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»). Слід зазначити, що заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року у справі № 753/5109/21 не виконане в повному обсязі. Також, за змістом рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року у справі № 753/5109/21, не закрито провадження у справі та не відмовлено в задоволенні позову про стягнення заборгованості.
В цілях подальшого недопущення спірних питань належного та повного виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року у справі № 753/5109/21, захисту інтересів стягувача, постанова державного виконавця від 30 квітня 2025 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 підлягає скасуванню та існує необхідність у зобов`язанні Державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення суду, на підставі якого видано виконавчі документи, та один яких примусово виконувався у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.
Виходячи з наведеного, стягувач - ПрАТ «АК «Київводоканал» вважає протиправними дії державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2025 року у справі №753/5109/21, що має наслідки неналежного в подальшому виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року в справі № 753/5109/21.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року скаргу ПрАТ «АК «Київводоканал» - задоволено. 
Визнано дії заступника начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю.С. щодо винесення 30 квітня 2025 року постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» протиправними.
Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 30 квітня 2025 року, винесену заступником начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю.С. на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні НОМЕР_1. 
Зобов`язано заступника начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю.С. винести постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року у справі №753/5109/21 на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні НОМЕР_1. 
Стягнуто з заступника начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю.С. на користь держави 3633,6 грн судового збору.
Ухвала мотивована тим, що постанова державного виконавця від 30 квітня 2025 року про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням суб`єктом оскарження приписів ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - державний виконавець зобов`язаний був винести постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав пункту 5 частини 1 даної норми Закону. 
Вирішуючи питання про стягнення на користь держави суми судового збору, суд першої інстанції здійснив посилання на положення ч. 2 ст. 451 ЦПК України.

Не погодився із ухвалою суду першої інстанції в частині стягнення судового збору Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».
Посилається на те, щопопри унормування в законі питання справляння судового збору, розміри його ставок, до об`єктів справляння судового збору не віднесено скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України. Зазначені скарги не включено також до переліку заяв та клопотань, за подання яких судовий збір не справляється. 
Звертає увагу, що заявники, які є стягувачами у виконавчому провадженні, у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, не повинні сплачувати судовий збір як за подання скарги до суду першої інстанції, так і на наступних стадіях судового процесу, оскільки така особа, оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції, винесену за наслідками розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, намагається насамперед усунути наслідки порушення її прав, спричинені невиконанням судового рішення, прийнятого у провадженні, де стягувач вже сплачував судові витрати відповідно до законодавства, а покладення на таку особу обов`язку зі сплати судового збору не буде відповідати меті правосуддя - захисту прав і свобод.
На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року в частині стягнення з заступника начальника Білан Ю.С. Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) судового збору на користь держави в розмірі 3633,60 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

В судовому засіданні представник ПрАТ «АК «Київводоканал» - Вергеліс Я.І. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись в порядку визначеному процесуальним законом, причини неявки суду не повідомили. А тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилися.

Як убачається зі справи у травні 2025 року ПрАТ «АК «Київводоканал» подало до суду скаргу у якій просило визнати дії заступника начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю.С. щодо винесення постанови протиправною, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання вчинити дії. 
Вказана скарга задоволена районним судом в повному обсязі та стягнуто з заступника начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю.С. судовий збір в дохід держави в розмірі 3633,60 грн.
Не погодившись з ухвалою суду в частині стягнення судового збору виконавча служба подала апеляційну скаргу у якій посилаючись на те, що законом не передбачено стягнення судового збору за подання скарги на дії державного виконавця просила ухвалу суду скасувати в цій частині.
Перш за все, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції оскаржується лише в частині вирішення питання стягнення судового збору, апеляційний суд здійснює його перегляд лише в цій частині. В іншій частині ухвала суду першої інстанції не становить предмет апеляційного перегляду, так як іншими учасниками справи не оскаржується і вони були позбавлені такого права.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України "Про судовий збір" (далі - Закон).
Стаття 1 Закону визначає поняття судового збору як збору, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат, які є коштами учасників справи, понесеними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Стаття 3 Закону визначає як загальний перелік об`єктів справляння судового збору, так і процесуальні документи, за подання яких до суду збір не сплачується. Детальний і конкретний перелік найменувань процесуальних документів, дій, за які справляється судовий збір, та його ставки закріплені у частині другій статті 4 Закону, і цей перелік є вичерпним. 

Поряд з цим положеннями ч. 3 ст. 452 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
В порядку визначеному ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
З наведених норм чинного законодавства вбачається, що у скаргах на дії державного виконавця скаржники звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях судового розгляду. Поряд з цим процесуальний закон вказує на те, що у разі задоволення скарги судові витрати, пов`язані з її розглядом скарги, покладаються судом на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця. А отже стягнення судом першої інстанції суми судових витрат не суперечить вимогам процесуального закону.
Разом з тим, процесуальний закон покладає обов`язок на орган державної виконавчої служби, а не на конкретного державного виконавця, який є працівником державної виконавчої служби.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки заступник начальника відділу ДВС є посадовою особою, а сам відділ є державним, такі скарги не вимагають відшкодування сплати судового збору саме за рахунок посадової особи, а тому суд першої інстанції помилково стягнув судовий збір на користь держави з заступника начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю.С.
У даному випадку судовий збір підлягає стягненню на користь держави не з посадової особи, а Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За вказаних обставин ухвала суду підлягає зміні в частині стягнення судового збору. В решті вимог, як вже вказано вище, ухвала суду не оскаржується, а тому судом не переглядається та підлягає залишенню без мін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити частково.
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2025 року в частині стягнення з заступника начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю.С. на користь держави 3 633, 60 грн судового збору - змінити.
Викласти абзац 5 резолютивної частини ухвали в наступній редакції:
Стягнути з Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь держави 3 633, 60 грн судового збору.
В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова 

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 04 травня 2026 року.