ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
17 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/28488/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року 
у справі № 160/28488/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачці здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 16.05.2023;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 16.05.2023;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачці зарахувати період роботи з 01.01.2004 по 31.05.2018 до стажу роботи для обчислення пенсії у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату їй пенсії за віком, починаючи з 16.05.2023;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачці період роботи з 01.01.2004 по 31.05.2018 до стажу роботи для обчислення пенсії у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату їй пенсії за віком, починаючи з 16.05.2023. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні дії пенсійного органу є протиправними та порушують право позивачки на належне пенсійне забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не розгляду по суті звернення про перерахунок та виплату пенсії позивачці, заявленого адвокатом Хомичем Іваном Олександровичем в інтересах позивачки у прохальній частині адвокатського запиту (пункти 3 і 4) за вих. №3738/25/гз від 19.05.2025 (вх. №20579/8 від 21.05.2025);
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути звернення про перерахунок та виплату пенсії позивачці, заявленого адвокатом Хомичем Іваном Олександровичем в інтересах позивачки у прохальній частині адвокатського запиту (пункти 3 і 4) за вих. №3738/25/гз від 19.05.2025 (вх. №20579/8 від 21.05.2025), та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.
У задоволені іншої частини позовних вимог – відмовлено. 
Суд першої інстанції виходив з того, що передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Суд вказав, що у разі звернення особи із заявою про призначення/перерахунок пенсії пенсійний орган зобов`язаний розглянути подану заяву та прийняти рішення за результатами розгляду такої заяви.
Суд зауважив, що лист ГУ ПФУ в Дніпропетровській області «Про надання інформації» за №0400-010307-8/101498 від 27.05.2025 має інформаційний характер і за своєю формою та суттю не є рішенням пенсійного органу про відмову у перерахунку пенсії.
Суд звернув увагу, що у адвокатському запиті за вих. №3738/25/гз від 19.05.2025 звернення містило всі істотні елементи, необхідні для розгляду питання про перерахунок пенсії позивача, однак відповідачем за результатами розгляду цього звернення фактично не було прийнято мотивоване рішення про перерахунок (розрахунок) або про відмову в перерахунку (розрахунку) пенсії позивача. З метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, суд вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не розгляду по суті звернення про перерахунок та виплату пенсії позивачки, заявленого адвокатом Хомичем Іваном Олександровичем в інтересах позивачки у прохальній частині адвокатського запиту (пункти 3 і 4) за вих. №3738/25/гз від 19.05.2025 (вх. №20579/8 від 21.05.2025). Також суд визнав достатніми підстави для покладення обов`язку на ГУ ПФУ в Дніпропетровській області розглянути звернення про перерахунок та виплату пенсії позивачки, заявленого адвокатом Хомичем Іваном Олександровичем в інтересах позивачки у прохальній частині адвокатського запиту (пункти 3 і 4) за вих. №3738/25/гз від 19.05.2025 (вх. №20579/8 від 21.05.2025), та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Позивачка вказує, що пенсійний орган реалізував свої дискреційні повноваження в частині розгляду звернення позивачки про перерахунок пенсії по суті, що вбачається з листа від 27.05.2025. Зауважує, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту не призводить до зміни обсягу прав позивачки та не забезпечує отримання нею належного пенсійного забезпечення. Звертає увагу, що спосіб захисту має забезпечити реальне поновлення порушеного права.
Також не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідач вказує, що згідно ст.45 Закону №1058-IV при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньо заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Зазначає, що позивачці призначена пенсія у 2020 році, при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком показник середньо заробітної плати за три календарні кори, що передують року звернення за призначенням пенсії не застосовується. Зауважує, що позивачці правомірно період роботи з 01.01.2004 по 31.05.2018 зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі, адже зарахування у подвійному розмірі приписами Закону №1058-IV не передбачено.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, з 14.04.2020 позивачка отримувала пенсію за вислугу років, призначену на підставі заяви позивачки від 14.04.2020 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991.
При розрахунку розміру пенсії позивачки пенсійним органом застосована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2017-2019 роки, який складає 7763,17 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного від 02.07.2024 у справі №160/22938/23, яке набрало законної сили 02.08.2024, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періоду роботи з 31.01.2002 до 06.07.2010.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 період роботи з 31.01.2002 до 06.07.2010 та провести з 16.05.2023 перерахунок її пенсії з урахуванням зазначеного пільгового стажу за Списком № 2, та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням суду у справі №160/22938/23 встановлено і відповідно до ч.4 ст.78 КАС України не доказується при розгляді цієї справи № 160/28488/25, що з 16.05.2023 позивачку за поданою нею заявою переведено на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (рішення № 046350004925 від 23.05.2023).
В трудовій книжці позивача ОСОБА_1 , заповненій вперше 14.10.1989, містяться, зокрема, такі записи:
запис № 3 01.10.2001 - прийнята на посаду медичної сестри відділення № 2 Павлоградського протитуберкульозного диспансеру;
запис № 4 12.01.2004 - переведена на посаду старшої медичної сестри відділення № 2;
запис № 5 01.12.2005 - посада старшої медичної сестри перейменована на посаду старшої сестри медичної на підставі штатного розпису;
запис № 6 01.06.2004 - протитуберкульозний диспансер перейменовано на обласний комунальний заклад «Павлоградський протитуберкульозний диспансер»;
запис № 7 11.06.2012 - обласний комунальний заклад «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» перейменовано на комунальний заклад «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради»;
запис № 8 01.06.2018 - комунальний заклад «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» реорганізовано шляхом приєднання до комунального закладу «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «ФТИЗІАТРІЯ»;
запис № 9 01.06.2018 - переведена на посаду сестри медичної старшої туберкульозного відділення № 15.
Представник позивачки (адвокат Хомич І.О.) звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в інтересах позивачки із адвокатським запитом за вих. №3738/25/гз від 19.05.2025, в якому просив відповідача, зокрема:
- надати інформацію про те, коли позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI;
- надати інформацію про те, який середній показник заробітної плати для обчислення розміру пенсії за віком було застосовано позивачці;
- надати інформацію про те, чи зараховано позивачці періоди роботи з 01.01.2004 по 31.05.2018 до страхового стажу у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику охорони здоров`я, що здійснювала трудову діяльність у медичному закладі. У разі, якщо зазначені періоди не зараховано у подвійному розмірі - здійснити їх зарахування згідно з чинним законодавством та надати відповідь із причинами незарахування;
- перерахувати та виплатити пенсію позивачці згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки;
- надати належним чином засвідчені копії протоколів призначення пенсії позивачці станом день призначення, станом на день останнього перерахунку, 01.03.2023, 01.03.2024 та станом на день отримання запиту з усіма додатками та розрахунком стажу.
До цього запиту на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів позивачки адвокат Хомич І.О. долучив ордер серії АА №1579706 від 19.05.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №0000055 від 18.11.2015, договір про надання правничої допомоги №313/25/псз від 28.04.2025 та згоду позивачки на розголошення конфіденційної інформації від 28.04.2025, копії яких наявні в матеріалах пенсійної справи позивача.
На адвокатський запит за вих. №3738/25/гз від 19.05.2025 (вх. №20579/8 від 21.05.2025) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області направило представнику позивачки лист-відповідь «Про надання інформації» за №0400-010307-8/101498 від 27.05.2025, в якому зазначило, зокрема, що з 14.04.2020 позивачці була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», обчислена відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При розрахунку розміру пенсії заявниці застосована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2017-2019 роки, який складає 7763,17 грн. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 №160/22938/23 до пільгового стажу за Списком №2 позивачці зараховано період роботи з 31.01.2002 до 06.07.2010 та переведено з 16.05.2023 на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
З огляду на те, що позивачці призначена пенсія у 2020 році, то при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, за твердженням відповідача, показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (частина друга статті 40 Закону № 1058-IV) не застосовується.
Також пенсійний орган зазначив, що робота у закладах охорони здоров`я, перелічених у статті 60 Закон № 1788-XII, до 01.01.2004 зараховується як до пільгового, так і до страхового стажу у подвійному розмірі, а період роботи в такому закладі після 01.01.2004 у подвійному розмірі обчислюється тільки щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах або за вислугу років. Враховуючи викладене, відповідач зазначив, для зарахування періоду роботи позивачки з 01.01.2004 по 31.05.2018 в подвійному розмірі підстави відсутні.
Вважаючи протиправними дії пенсійного органу, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV, як в ньому зазначено, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Згідно ст.44 Закону №1058-ІV порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Абзац перший пункту 1.1 розділу I Порядку №22 визначає, що заява про призначення, перерахунок, поновлення, продовження пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4); заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном (додаток 9) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.
Суд апеляційної інстанції враховує висновок Верховного Суду у постанові від 28 жовтня 2025 року у справі № 340/686/25, згідно якому навіть за умови подання звернення у формі адвокатського запиту, якщо з його змісту вбачається волевиявлення на здійснення перерахунку пенсії, таке звернення має розглядатися як належне звернення за змістом, а не формою. Відмова у задоволенні такого звернення лише з формальних підстав без належної оцінки його змісту та встановлення дійсного волевиявлення особи, є проявом надмірного формалізму з боку органу державної влади, призводить до фактичного обмеження гарантованого Конституцією України права особи на соціальне забезпечення і суперечить принципам пропорційності, добросовісності та верховенства права у сфері публічно-правових відносин.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що зі змісту поданого представником позивачки адвокатом Хомич І.О. адвокатського запиту за вих. №3738/25/гз від 19.05.2025 вбачається волевиявлення стосовно здійснення перерахунку пенсії позивачки, а отже таке звернення пенсійний орган мав розглянути як належне звернення за змістом.
Стосовно перерахунку та виплати позивачці пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки.
Відповідно до ч.1 ст. 9 цього Закону №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно приписів ч.2 ст. 40 Закону №1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Водночас, як встановлено вище, не спростовується відповідачем, позивачці призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
За загальними правилами ст.53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього Закону для пенсій за віком. Пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку (статті 64-67, 69), одержуваного перед припиненням роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років (статті 54 і 55).
Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
За встановлених у цій справі обставин суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи пенсійного органу щодо застосування у спірних відносинах ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.11.2016 у справі №21-6331а15, де Верховний Суд зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Така правова позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №577/2576/17.
Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відмова здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 16.05.2023 (дата призначення позивачці пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2), є протиправною. Отже, порушені права позивачки такими діями пенсійного органу підлягають відновленню шляхом зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 16.05.2023.
Також, суд апеляційної інстанції з`ясував, що згідно розрахунку стажу позивачки, який здійснено пенсійним органом, підтверджено пільговий характер роботи позивачки з 01.01.2004 по 31.05.2018 у закладі, який належить до визначеного у ст.60 Закону №1788-ХІІ переліку закладів охорони здоров`я. 
Статтею 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положення Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Таке правове регулювання визначає, що положення Закону №1788-ХІІ, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в тому числі щодо пільг по обчисленню стажу), підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.
Відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
За правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у постановах від 11.02.2025 у справі №420/8637/24, від 20.04.2022 у справі №214/3705/17, від 27.04.2023 у справі №160/14078/22, від 20.04.2022 у справі №214/3705/17.
Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність дій пенсійного органу щодо відмови позивачці зарахувати період роботи з 01.01.2004 по 31.05.2018 до стажу роботи для обчислення пенсії у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ. 
Наведене вище є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині і зобов`язання пенсійного органу зарахувати позивачці період роботи з 01.01.2004 по 31.05.2018 до стажу роботи для обчислення пенсії у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату їй пенсії за віком, починаючи з дати призначення позивачці пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, а саме: з16.05.2023.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень визначеним статтею 2 КАС України критеріям для оцінювання рішення (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.
В спірному випадку наявна невідповідність дій пенсійного органу визначеним ст.2 КАС України критеріям оцінювання дій, існує порушення прав та інтересів позивачки, а отже це є достатньою підставою для задоволення позову шляхом визнання протиправними дії пенсійного органу та зобов`язанням його вчинити дії з метою захисту прав та інтересів позивачки.
Таким чином, суд першої інстанції помилково вказав, що для захисту прав позивачки необхідно вийти за межі позовних вимог шляхом визнання бездіяльності пенсійного органу протиправною та зобов`язання пенсійного органу розглянути звернення про перерахунок та виплату пенсії позивачки і прийняти рішення відповідно до законодавства України.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідно до ст. 317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. Отже, апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню, апеляційна скарга пенсійного органу задоволенню не підлягає.
Матеріалами справи підтверджено, що за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1937,92 грн., за подання апеляційної скарги позивачка сплатила судовий збір у розмірі 2906,88 грн.
Відтак, враховуючи задоволення позовних вимог та приписи ст.139 КАС України, судовий збір у загальному розмірі 4844,80 грн. підлягає стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року у справі № 160/28488/25 - скасувати, ухвалити нове рішення.
Позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 16.05.2023.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 16.05.2023.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати період роботи з 01.01.2004 по 31.05.2018 до стажу роботи для обчислення пенсії у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії за віком, починаючи з 16.05.2023.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.01.2004 по 31.05.2018 до стажу роботи для обчислення пенсії у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії за віком, починаючи з 16.05.2023.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 4844,80 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров