Справа № 135/632/26
Провадження № 2/135/483/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

05.06.2026  м. Ладижин
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Волошиної Т.В., за участі секретаря судових засідань Глушко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ладижині Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням сторін) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позицій сторін
1.1. Виклад позиції позивача
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8151951 у загальному розмірі 20 190,00 грн, а також понесених судових витрат.
Позивач зазначає, що 9 липня 2025 року між ТОВ «Мілоан» як первісним кредитором та ОСОБА_1 як позичальником в електронній формі, через особистий кабінет позичальника в інформаційно?телекомунікаційній системі товариства, було укладено кредитний договір № 8151951. За умовами цього договору кредитні кошти надаються відповідачці у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої вона повідомила кредитодавцю, а кредит вважається наданим у день перерахування грошових коштів на зазначені реквізити.
Підписуючи кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідачка підтвердила, що ознайомилася з умовами договору, отримала в електронному вигляді проєкт договору з додатками, ознайомилася з наявними схемами кредитування та погодилася з тим, що умови договору відповідають її потребам і фінансовому стану, а надана кредитодавцем інформація забезпечує правильне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
Позивач посилається на те, що 24 листопада 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24112025, за яким первісний кредитор відступив позивачу права грошової вимоги до низки боржників. Відповідно до акта приймання?передачі реєстру боржників та витягу з реєстру боржників від 24 листопада 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8151951 на суму 20 190,00 грн, з яких 5 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 1 350,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту, 5 840,00 грн - заборгованість за комісією за обслуговування кредиту, 8 000,00 грн - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня), без заборгованості за процентами за користування кредитом.
На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення статей 512, 514, 516, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 626, 628, 638, 639, 641, 644 ЦК України, статті 1082 ЦК України, а також статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважаючи, що відступлення права вимоги не впливає на існування і зміст грошового зобов`язання, а неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погасити кредитну заборгованість. Позивач стверджує, що після переходу до нього права вимоги відповідачка не здійснила жодного платежу на погашення боргу ні на користь первісного кредитора, ні на користь позивача, при цьому з 24 листопада 2025 року позивач додаткових штрафних санкцій не нараховував.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 8151951 позивач просить суд стягнути з неї на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» 20 190,00 грн заборгованості та судові витрати, а справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження як малозначну.
Відповідачка ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подала, заперечень проти позову та доказів сплати заборгованості суду не надала.
ІІ. Процесуальні дії у справі
22 квітня 2026 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці встановлено строк для подання відзиву на позов. 
Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Ухвала про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами була надіслана відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу її зареєстрованого місця проживання, зазначену в позовній заяві та підтверджену відповідними документами. 
Поштове відправлення повернулося до суду з відміткою оператора поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою»; відомостей про іншу адресу місця проживання чи перебування відповідачки, а також про наявність іншої поштової або офіційної електронної адреси матеріали справи не містять, повідомлень від відповідачки з цього приводу до суду не надходило.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 зазначив, що направлення судової кореспонденції рекомендованим листом на зареєстровану адресу особи є достатнім для визнання такого повідомлення належним, оскільки подальше отримання або неотримання листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. Аналогічний підхід висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (провадження № 11-268заі18), наголосивши, що належне повідомлення має місце у разі надсилання судового документа на дійсну (реальну) адресу особи. Окрім того, у постанові від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 Верховний Суд дійшов висновку, що поштові відправлення, повернуті з позначкою «закінчення терміну зберігання» чи подібним формулюванням, вважаються належно врученими за умови їх надсилання на адресу реєстрації фізичної особи.
Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Згідно з частиною першою статті 131 ЦПК України учасники справи зобов`язані інформувати суд про зміну свого місця проживання (перебування, місцезнаходження), а за відсутності такої заяви судові документи надсилаються на останню відому суду адресу і вважаються доставленими, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає чи не перебуває.
За таких обставин суд доходить висновку, що шляхом направлення кореспонденції на зареєстровану адресу відповідачки та отримання поштового повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» суд вчинив усі необхідні та достатні дії для належного повідомлення відповідачки про відкриття провадження у справі та її розгляд, що відповідає вимогам статей 128-131, 274, 280 ЦПК України та узгоджується з наведеними правовими висновками Верховного Суду.
IІІ. Підстави для ухвалення заочного рішення
Частина перша статті 280 ЦПК України передбачає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасної наявності таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Як убачається з матеріалів справи, відповідачка була належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду, однак у судове засідання не з`явилася, заяв про відкладення розгляду чи повідомлень про поважні причини неявки не подавала, відзиву на позовну заяву та будь-яких письмових пояснень по суті спору не надала, доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором або спростування позовних вимог не подала. 
Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасник судового процесу не з`явився в судове засідання без поважних причин.
Представник позивача у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, чим виконано умову пункту 4 частини першої статті 280 ЦПК України щодо згоди позивача на заочний розгляд.
За сукупності наведених обставин суд констатує наявність усіх передбачених частиною першою статті 280 ЦПК України умов для ухвалення заочного рішення: відповідачку належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання; вона у засідання не з`явилася без поважних причин; відзив на позовну заяву не подала; позивач не заперечує проти заочного вирішення спору. У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в заочному порядку за правилами статей 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у матеріалах доказів.
Водночас суд звертає увагу, що заочний розгляд не позбавляє відповідачку права на судовий захист, оскільки ЦПК України передбачає спеціальну процедуру перегляду заочного рішення судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки у визначені законом строки, а також подальше апеляційне оскарження заочного рішення після вирішення питання про його перегляд. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
ОСОБА_1 09.07.2025 через сайт miloan.ua подала електронну заяву № 8151951 на отримання споживчого кредиту, в якій зазначила свої ідентифікаційні дані (ПІБ, ІПН НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації у м. Ладижин, контактний телефон НОМЕР_2 ), соціальний статус фермера, місце роботи у Вінницькому обласному центрі зайнятості та щомісячний дохід 8 000,00 грн. У цій заяві вона просила надати їй кредит у сумі 5 000,00 грн строком на 360 днів для особистих потреб із фіксованою процентною ставкою 0,0010% річних, комісією за надання кредиту 27,00% від суми кредиту та комісією за обслуговування кредиту 14,60% від суми кредиту за кожний розрахунковий період, погоджуючись на здійснення платежів згідно з графіком і зарахування коштів на платіжну картку VISA DEBIT CLASSIC НОМЕР_3 . Підтверджуючи заяву, ОСОБА_1 засвідчила достовірність усіх наданих відомостей, відсутність обставин, що перешкоджають належному виконанню майбутніх зобов`язань, та усвідомлення того, що подання заяви не зобов`язує кредитодавця укладати кредитний договір і не позбавляє її права відмовитися від договору на будь-якій стадії.
Надалі, до укладення кредитного договору, ТОВ «Мілоан» на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» надало ОСОБА_1 паспорт споживчого кредиту № 8151951 у стандартизованій формі, в якому визначено ТОВ «Мілоан» як кредитодавця із зазначенням його місцезнаходження, реквізитів свідоцтва фінансової установи та ліцензії, а також контактних даних і офіційного вебсайту miloan.ua.
Зі змісту паспорта вбачається, що позичальниці запропоновано споживчий кредит у сумі 5 000,00 грн строком на 360 днів для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою чи професійною діяльністю, який надається безготівково на рахунок з використанням платіжної картки без вимоги забезпечення та мінімального власного внеску.
Паспортом передбачено фіксовану процентну ставку 0,0010% річних протягом усього строку кредитування, одноразову комісію за надання кредиту у розмірі 1 350,00 грн (27,00% від суми кредиту) та комісію за обслуговування кредиту за весь строк у сумі 16 060,00 грн, що нараховується за ставкою 14,60% від суми кредиту за кожний розрахунковий період згідно з графіком платежів.
Загальні витрати за кредитом у паспорті визначено в сумі 17 410,00 грн, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача - 22 410,00 грн, а реальну річну процентну ставку - 2 418,52% річних, із застереженням про репрезентативний характер таких розрахунків та їх залежність від фактичних умов виконання договору.
Паспорт містить умови щодо повернення кредиту відповідно до графіка платежів, а також наслідки прострочення: можливість нарахування штрафу 1 000,00 грн за кожний випадок прострочення сплати платежу понад два дні за відсутності пені та будь-яких інших платежів за прострочення, при цьому сукупна сума неустойки та інших платежів за порушення зобов`язань не може перевищувати 50% суми отриманого кредиту (або подвійну суму кредиту - у випадку невеликого розміру кредиту).
У паспорті окремо роз`яснено права споживача на безоплатне отримання проєкту договору, відмову від договору протягом 14 днів, дострокове повернення кредиту без додаткової плати, а також повідомлено про можливе залучення колекторської компанії, право звернення до Національного банку України і суду та про відповідальність за незаконне поводження з персональними даними. Паспорт датований 09.07.2025, підписаний електронним підписом генерального директора ТОВ «Мілоан» та електронним підписом одноразовим ідентифікатором Мірзоян Яни Сергіївни, чим остання підтвердила ознайомлення та згоду з викладеними умовами.
Структура виконання грошових зобов`язань за запропонованим кредитом № 8151951 визначена графіком платежів, сформованим ТОВ «Мілоан» на підставі умов паспорта споживчого кредиту, відповідно до якого передбачено одноразове надання позичальниці 5 000,00 грн та поетапне повернення заборгованості протягом 360 днів шляхом сплати періодичних платежів: першого платежу орієнтовно через 30 днів з дати видачі кредиту та подальших рівномірних платежів кожні 15 днів, із розподілом кожного платежу на суму, що спрямовується на повернення тіла кредиту, та суми комісій за надання і обслуговування кредиту, сумарний розмір яких за весь строк становить 17 410,00 грн, а загальна вартість кредиту для споживача - 22 410,00 грн.
Зазначений графік платежів, як невід`ємна частина паспорта споживчого кредиту та майбутнього кредитного договору, відображає погоджені сторонами строки, періодичність і орієнтовні розміри платежів, що узгоджується з визначеною у паспорті реальної річної процентної ставкою 2 418,52% річних та підтверджує, що значна частина загальної вартості кредиту формується саме за рахунок комісій за надання та обслуговування кредиту.
Надалі результати розгляду заявки № 8151951 та погоджені умови кредитування відображені в анкеті?заяві на кредит № 8151951 від 09.07.2025, сформованій ТОВ «Мілоан». З цього документа вбачається, що кредитодавець, з урахуванням анкетних даних ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , дані паспорта НОМЕР_4 , контактний номер телефону НОМЕР_2 , соціальний статус - фермер, місце роботи - Вінницький обласний центр зайнятості, щомісячний дохід 8 000,00 грн) та IP?адреси 195.5.56.19, визначив параметри кредиту: суму 5 000,00 грн строком на 30 днів з 09.07.2025 до 08.08.2025, суму до повернення 22 410,00 грн, що складається з 5 000,00 грн тіла кредиту та 17 410,00 грн загальних витрат за кредитом (одноразова комісія за надання кредиту 1 350,00 грн та комісія за обслуговування кредиту 16 060,00 грн), при нульовій процентній ставці за користування кредитом.
Анкета?заява містить хронологію обробки заяви в електронній системі ТОВ «Мілоан», з якої вбачається, що 09.07.2025 послідовно здійснено заповнення заяви, автоматичну перевірку, перевірки в бюро кредитних історій, скорингові розрахунки, підтвердження зміни умов, а також підписання паспорта споживчого кредиту та кредитного договору № 8151951, після чого заявку оброблено. За результатом скорингу 98,00 балів («зелена зона») 09.07.2025 кредитодавець ухвалив рішення «Погоджено» і затвердив погоджені умови кредитування: погоджену суму 5 000,00 грн, замовлений строк 30 днів, одноразову комісію за надання 27,00% та відсутність процентів за користування кредитом.
Того ж дня між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір про споживчий кредит № 8151951, яким сторони погодили надання позичальниці грошових коштів для особистих потреб у сумі 5 000,00 грн на визначений договором строк із загальною вартістю кредиту та складом витрат, що відповідають даним паспорта споживчого кредиту та анкети?заяви. Індивідуальна частина договору підтверджує визначення загального розміру кредиту, загальних витрат, реальної річної та денної процентної ставки, комісії за надання та обслуговування кредиту, способу надання кредиту безготівково на рахунок з використанням платіжної картки позичальниці, а також встановлює відповідальність позичальниці у вигляді неустойки та процентів за порушення грошового зобов`язання відповідно до статті 625 ЦК України. Договір № 8151951 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором та уповноваженою особою ТОВ «Мілоан» - кваліфікованим електронним підписом із накладенням кваліфікованої електронної позначки часу, що свідчить про належне волевиявлення сторін та виникнення у відповідачки грошового зобов`язання з повернення суми кредиту і сплати передбачених договором платежів.
Факт безпосереднього надання кредитних коштів ОСОБА_1 підтверджується платіжним дорученням № 157422950 від 09.07.2025, згідно з яким платником є ТОВ «Мілоан» (код 40484607), а отримувачем - ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), на платіжну картку VISA НОМЕР_3 у банку з кодом 444111 перераховано 5 000,00 грн з призначенням платежу: «Кошти згідно договору 8151951».
Достовірність цього платіжного документа та цілісність його електронних даних підтверджуються протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, відповідно до якого файл платіжного доручення, підписаний генеральним директором ТОВ «Мілоан» Вініченком Олексієм Віталійовичем (РНОКПП НОМЕР_6 , код ЄДРПОУ організації 40484607), успішно перевірений, підпис визнано кваліфікованим, а цілісність даних - підтверджено.
Крім того, надання кредиту та подальший рух заборгованості за договором № 8151951 відображені у відомості про щоденні нарахування та погашення, згідно з якою 09.07.2025 за операцією «Надання кредиту» нараховано 5 000,00 грн, того ж дня - «Нарахування комісії за надання кредиту» на суму 1 350,00 грн, а надалі у період з 09.08.2025 по 24.11.2025 щопівмісяця нараховувалися комісії за обслуговування кредиту по 730,00 грн та штрафи по 1 000,00 грн згідно з пунктом 4.1 договору, а 24.11.2025 зафіксовано операції щодо списання тіла кредиту, комісій та штрафів за рахунок фінансового результату та отримання доходу й коштів від відступлення права вимоги за кредитом.
Викладені відомості кореспондують із графіком платежів (додаток № 1 до договору № 8151951), в якому в рядку «0» за 09.07.2025 зазначено надання чистої суми кредиту - 5 000,00 грн (показник «-5000,00 / 5000,00»), у рядку «1» - сплату одноразової комісії за надання кредиту 1 350,00 грн, а в подальших рядках (2-22) - періодичні платежі по 735,00 грн з розподілом на 5,00 грн погашення тіла кредиту та 730,00 грн комісії за обслуговування кредиту, з усього 22 410,00 грн загальної вартості кредиту, що підтверджує відповідність фактичного надання та обліку кредиту погодженим сторонами умовам.
24 листопада 2025 року між ТОВ «Мілоан» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор, далі - позивач) укладено договір факторингу № 24112025, за умовами якого клієнт відступив фактору за плату належні йому права грошової вимоги до боржників, перелічених у реєстрі боржників, а фактор прийняв відповідні права вимоги.
Відповідно до пункту 1.2 договору факторингу права вимоги переходять від клієнта до фактора в момент підписання сторонами акта приймання?передачі реєстру боржників за формою додатка № 2, після чого фактор набуває статусу кредитора щодо відповідних заборгованостей боржників. Сторони підписали акт приймання?передачі реєстру боржників та витяг із реєстру боржників 24 листопада 2025 року.
Згідно з реєстром боржників від 24 листопада 2025 року до договору факторингу № 24112025 позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8151951, укладеним 09.07.2025 строком до 04.07.2026, на загальну суму 20 190,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 1 350,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту; 5 840,00 грн - заборгованість за комісією за обслуговування кредиту; 8 000,00 грн - заборгованість за неустойкою (штрафом, пенею); заборгованість за процентами за користування кредитом - 0,00 грн.
З дати переходу права вимоги, тобто з 24 листопада 2025 року, позивач додаткових штрафних санкцій до відповідачки не нараховував, а після відступлення права вимоги ОСОБА_1 жодного платежу на погашення заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора не здійснила.
Узагальнюючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 09.07.2025 уклала з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 8151951 та фактично отримала за ним кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн на платіжну картку VISA НОМЕР_3 , однак належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати передбачених договором комісій, унаслідок чого за даними кредитодавця та реєстру боржників станом на 24.11.2025 обліковувалася заборгованість у розмірі 20 190,00 грн, що складається з 5 000,00 грн за тілом кредиту, 1 350,00 грн за комісією за надання кредиту, 5 840,00 грн за комісією за обслуговування кредиту та 8 000,00 грн за неустойкою при відсутності заборгованості за процентами. Зазначений розмір заборгованості підтверджується як внутрішнім обліком ТОВ «Мілоан» (графіком платежів та відомістю про щоденні нарахування і погашення), так і даними реєстру боржників до договору факторингу № 24112025 від 24.11.2025, за яким ТОВ «Мілоан» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 8151951.
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування
5.1. Щодо факту укладення кредитного договору та видачі кредиту
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно?телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, яка полягає в тому, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок його укладення, підлягають виконанню.
Судом установлено, що 09 липня 2025 року ОСОБА_1 , використовуючи інформаційно?телекомунікаційну систему ТОВ «Мілоан» (через сайт miloan.ua), заповнила заяву на отримання кредиту № 8151951, у якій зазначила свої анкетні дані (ПІБ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані паспорта, адресу реєстрації та проживання у м. Ладижин, номер мобільного телефону НОМЕР_2 ), соціальний статус фермера, місце роботи у Вінницькому обласному центрі зайнятості, щомісячний дохід 8 000,00 грн і просила надати їй кредит у сумі 5 000,00 грн строком на 360 днів на умовах фіксованої процентної ставки 0,0010% річних, комісії за надання кредиту 27,00% від суми кредиту та комісії за обслуговування кредиту 14,60% від суми кредиту за кожний розрахунковий період із зарахуванням коштів на платіжну картку VISA DEBIT CLASSIC НОМЕР_3 .
Із наданої заяви та анкети?заяви, а також протоколу обробки заяви № 8151951 убачається, що заяву сформовано 09.07.2025 в особистому кабінеті позичальниці на сайті miloan.ua, після проходження автоматичної перевірки, перевірок у бюро кредитних історій, скорингової оцінки та підтвердження умов кредитування, після чого було сформовано паспорт споживчого кредиту та проєкт договору про споживчий кредит для підписання. Часові мітки у відповідному протоколі свідчать про послідовність цих дій ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» у межах єдиного технологічного процесу укладення договору в електронній формі.
З наданого ТОВ «Мілоан» протоколу створення та перевірки електронного підпису (контейнер формату ASiC?E / XAdES?B?LT) убачається, що файл, який містить, зокрема, договір про споживчий кредит № 8151951, паспорт споживчого кредиту та графік платежів, підписаний кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи ТОВ «Мілоан» (генерального директора Вініченка Олексія Віталійовича) з накладенням кваліфікованої електронної позначки часу. Результат перевірки підпису містить висновок про успішне створення та перевірку підпису та підтвердження цілісності даних, що свідчить про відсутність змін у змісті відповідних документів після їх підписання.
Згідно з паспортом споживчого кредиту та текстом договору про споживчий кредит № 8151951 від 09.07.2025 ОСОБА_1 як позичальниця погодилася на отримання кредиту в сумі 5 000,00 грн на строк 360 днів із кінцевою датою повернення 04.07.2026 та орієнтовною загальною вартістю кредиту 22 410,00 грн, що складається з суми кредиту 5 000,00 грн і загальних витрат за кредитом 17 410,00 грн (одноразова комісія за надання кредиту 1 350,00 грн та комісія за обслуговування кредиту 16 060,00 грн), при цьому реальна річна процентна ставка визначена на рівні 2 418,52% річних. У зазначених документах містяться персональні дані позичальниці, що співпадають з даними, викладеними в позовній заяві та інших матеріалах справи, а також реквізити платіжної картки VISA DEBIT CLASSIC № НОМЕР_3 , на яку підлягали перерахуванню кредитні кошти.
Наведені обставини свідчать про те, що укладення договору про споживчий кредит № 8151951 відбулося шляхом вчинення сукупності узгоджених дій сторін в електронній формі з використанням інформаційно?телекомунікаційної системи ТОВ «Мілоан», у тому числі шляхом підписання позичальницею заяви, паспорта споживчого кредиту, графіка платежів і самого договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором (OTP), а також підписання цих документів з боку кредитодавця кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи з накладенням кваліфікованої електронної позначки часу, що відповідає вимогам статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та статті 7 Закону України «Про електронні довірчі послуги». Відповідачка не подала до суду жодних доказів на спростування факту укладення договору в зазначений спосіб, не заявила про підроблення підпису, використання її персональних даних третіми особами чи інші обставини, які б ставили під сумнів реальність її волевиявлення.
Щодо факту видачі кредиту, то він підтверджується платіжним дорученням № 157422950 від 09.07.2025, згідно з яким ТОВ «Мілоан» (код ЄДРПОУ 40484607) перерахувало на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 5 000,00 грн на картковий рахунок VISA № НОМЕР_3 із призначенням платежу: «Кошти згідно договору 8151951». Зведена відомість щоденних нарахувань та погашень за договором № 8151951 також містить запис про операцію надання кредиту 09.07.2025 на суму 5 000,00 грн, що кореспондується зі змістом зазначеного платіжного документа.
Отже, позивач довів належними та допустимими доказами факт укладення між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит № 8151951 в електронній формі та належного виконання первісним кредитором свого обов`язку з надання кредитних коштів у розмірі 5 000,00 грн на платіжну картку відповідачки VISA DEBIT CLASSIC № НОМЕР_3 . Відсутність будь?яких заперечень відповідачки щодо факту укладення договору чи отримання коштів, а також неподання нею доказів протилежного означає, що презумпція правомірності правочину, встановлена статтею 204 ЦК України, у цій справі не спростована і підлягає застосуванню.
5.2. Щодо заміни кредитора (договір факторингу)
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Відповідно до статті 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Із наданого суду договору факторингу № 24112025 від 24 листопада 2025 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як Фактор, в особі Генерального директора Ревунова Романа Олеговича, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» як Клієнт, в особі Генерального директора Вініченка Олексія Віталійовича, уклали договір, за яким Клієнт відступає Фактору права грошової вимоги до позичальників за укладеними договорами про споживчий кредит, включаючи права вимоги, що виникли за договором про споживчий кредит № 8151951, укладеним з ОСОБА_1 .
На виконання умов договору факторингу № 24112025 між сторонами складено та підписано акт приймання?передачі реєстру боржників від 24 листопада 2025 року. З його змісту вбачається, що Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників, після чого від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників, зазначених у цьому реєстрі, і Фактор стає кредитором щодо таких боржників у тому обсязі та на тих умовах, які існували на дату відступлення права вимоги.
Реєстр боржників від 24.11.2025 року до договору факторингу № 24112025 містить, зокрема, відомості про ОСОБА_1 як боржницю за договором про споживчий кредит № 8151951 від 09.07.2025: сума виданого кредиту - 5 000,00 грн; сума заборгованості за основним зобов`язанням по кредиту за увесь строк кредитування - 5 000,00 грн; сума заборгованості за комісією за надання кредиту - 1 350,00 грн; сума заборгованості за комісією за обслуговування кредиту - 5 840,00 грн; сума заборгованості за неустойкою (штрафом, пенею) - 8 000,00 грн; сума заборгованості за процентами - 0,00 грн; загальна сума заборгованості - 20 190,00 грн; кількість днів прострочення - 108. Зазначені дані кореспондуються з відомостями про щоденні нарахування та погашення за договором № 8151951, наданими первісним кредитором ТОВ «Мілоан».
Договір факторингу № 24112025, акт приймання?передачі реєстру боржників та сам реєстр боржників підписані уповноваженими представниками обох сторін і посвідчені кваліфікованими електронними підписами та електронними печатками, що підтверджується відповідними протоколами перевірки КЕП. Будь?яких зауважень до змісту реєстру боржників у тексті акта не зазначено, що свідчить про належне прийняття Фактором прав вимоги за визначеними в цьому реєстрі заборгованостями, у тому числі й заборгованості ОСОБА_1 .
Отже, суд вважає доведеним факт відступлення ТОВ «Мілоан» на підставі договору факторингу № 24112025 права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 8151951 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу права вимоги. Водночас згода боржниці на таку заміну кредитора законом не вимагається (стаття 516 ЦК України), а положення статті 1080 ЦК України виключають можливість визнавати договір факторингу недійсним лише з підстав заборони відступлення, яка могла міститися в кредитному договорі.
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, в якому визначено грошову вимогу, що підлягає виконанню, а також названо фактора, якому має бути здійснений платіж. Матеріали справи містять позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» із доданими до неї копіями договору факторингу, акта приймання?передачі реєстру боржників та витягу з реєстру стосовно ОСОБА_1 , які були надіслані відповідачці разом з копією позову, у зв`язку із чим ОСОБА_1 була належним чином поінформована про заміну кредитора і не оспорила ані сам факт відступлення права вимоги, ані особу нового кредитора.
За таких обставин суд доходить висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є належним правонаступником первісного кредитора - ТОВ «Мілоан» - у зобов`язанні за договором про споживчий кредит № 8151951, а тому саме на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» ОСОБА_1 повинна здійснити виконання грошових зобов`язань за цим договором.
5.3. Щодо заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 5 000,00 грн
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як було встановлено судом вище, ТОВ «Мілоан» належним чином виконало свій обов`язок з надання кредиту ОСОБА_1 у сумі 5 000,00 грн, перерахувавши ці кошти на платіжну картку позичальниці VISA DEBIT CLASSIC № НОМЕР_3 згідно з платіжним дорученням № 157422950 від 09.07.2025 із призначенням платежу «Кошти згідно договору 8151951». З цього моменту у відповідачки виник обов`язок повернути суму основного боргу у строки та в порядку, визначені умовами договору про споживчий кредит № 8151951 та графіком платежів.
Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення за договором № 8151951, наданою первісним кредитором ТОВ «Мілоан», протягом строку дії договору ОСОБА_1 платежів на погашення тіла кредиту не здійснювала, у зв`язку з чим основна сума кредиту у розмірі 5 000,00 грн залишилася неповерненою. Станом на дату відступлення права вимоги за договором факторингу № 24112025 - 24.11.2025 - у реєстрі боржників зафіксовано заборгованість за основним зобов`язанням по кредиту в розмірі 5 000,00 грн, що узгоджується з даними зазначеної відомості.
Отже, сукупний аналіз наданих документів - договору про споживчий кредит № 8151951 та додатків до нього, відомості про щоденні нарахування і погашення, витягу з реєстру боржників - свідчить про те, що на момент переходу права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» у ОСОБА_1 існувало дійсне, непогашене грошове зобов`язання з повернення основної суми кредиту в розмірі 5 000,00 грн.
Розрахунок заборгованості за основним зобов`язанням, поданий позивачем та підтверджений первісним кредитором, містить деталізовані відомості щодо дат, сум та структури здійснених/відсутніх платежів на користь кредитодавця і залишку тіла кредиту, узгоджується з умовами договору № 8151951 та не спростований жодними контрдоказами з боку відповідачки. Суд визнає цей розрахунок належним та допустимим доказом у розумінні статей 76, 77, 78 ЦПК України та покладає його в основу висновку про розмір заборгованості за тілом кредиту.
Враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5 000,00 грн у добровільному порядку повернуті не були, а станом на дату відступлення права вимоги непогашеним залишився основний борг у розмірі 5 000,00 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки зазначеної суми основного боргу як такої, що випливає з дійсного та не виконаного належним чином грошового зобов`язання.
5.4. Щодо заборгованості за комісією за обслуговування кредиту - 5 840,00 грн
Позивач просить стягнути з відповідачки 5 840,00 грн як заборгованість за комісією за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за договором про споживчий кредит № 8151951. Необхідність внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості передбачена умовами договору № 8151951 та паспортом споживчого кредиту № 8151951 від 09.07.2025, згідно з якими комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за весь строк кредитування становить 16 060,00 грн і нараховується за ставкою 14,60 відсотків від суми кредиту за кожний розрахунковий період (крім останнього), визначений графіком платежів. Відповідно до графіка платежів у кожному розрахунковому періоді, починаючи з другого, черговий платіж у розмірі 735,00 грн включає 730,00 грн комісії за обслуговування кредитної заборгованості та 5,00 грн погашення тіла кредиту.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості цієї вимоги, суд виходить із такого.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» формально надає кредитодавцю право передбачати у договорі споживчого кредиту комісію за обслуговування кредиту, однак реалізація такого права має здійснюватися в суворій відповідності до вимог закону, принципів добросовісності, розумності та справедливості.
За приписами статей 3, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, однак така свобода договірних відносин обмежена необхідністю додержання вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а також засад добросовісності, розумності та справедливості. Тому сама по собі наявність у договорі умови про сплату комісії за обслуговування кредиту не є достатньою підставою для її стягнення; суд має перевірити відповідність такої умови закону та її економічний зміст.
Верховний Суд, зокрема у постанові від 09 жовтня 2024 року у справі № 582/202/22 (провадження № 61-15120св23), сформулював правову позицію, відповідно до якої умови договору про споживчий кредит у частині щомісячних (поточних) комісій за управління та обслуговування кредиту є нікчемними в силу частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», якщо у кредитному договорі не визначено конкретний, деталізований перелік додаткових та супутніх послуг кредитодавця, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, і якщо відсутні докази фактичного надання таких послуг позичальникові. Верховний Суд констатував, що встановлення на користь кредитодавця періодичних платежів, які за своєю природою не відповідають жодній реальній самостійній послузі, призводить до фактичного прихованого збільшення ціни кредиту та порушує баланс прав і обов`язків сторін.
У цьому контексті суд зазначає, що для покладення на споживача обов`язку сплачувати комісію за обслуговування кредиту кредитодавець має довести: (1) наявність конкретного, чітко визначеного переліку послуг, пов`язаних з «обслуговуванням кредиту (кредитної заборгованості)», які є самостійними за своєю правовою та економічною природою і спрямовані на задоволення інтересів позичальника, а не виконання власних зобов`язань кредитодавця; (2) фактичне надання таких послуг позичальникові протягом строку кредитування; (3) співмірність розміру комісії обсягу та характеру реально наданих послуг - відсутність ознак перетворення комісії на приховану плату за користування кредитом.
Із умов договору № 8151951 та паспорта споживчого кредиту вбачається, що комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) визначена загально як плата за «обслуговування кредитної заборгованості», без наведення конкретного, деталізованого переліку послуг, які охоплюються цим поняттям і які були б самостійними сервісними послугами для позичальниці, відмінними від базового виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за договором. Використане у договорі узагальнене формулювання не розкриває змісту конкретних дій кредитодавця, які могли б розглядатися як окрема послуга на користь позичальниці. Це узгоджується з висновками Верховного Суду у справі № 582/202/22, де зазначено, що відсутність у договорі переліку додаткових та супутніх послуг за відповідною комісією унеможливлює покладення такого обов`язку на позичальника.
Позивач не надав жодних доказів фактичного надання ОСОБА_1 будь-яких конкретних сервісних послуг у межах обслуговування кредиту: матеріали справи не містять відомостей (логів, звітів, актів, виписок) про додаткові інформаційні, консультаційні чи інші послуги, які б системно надавалися відповідачці та були б охоплені спірною комісією. Також відсутні докази звернень відповідачки за такими послугами і їх задоволення кредитодавцем. Верховний Суд у справі № 582/202/22 підкреслив, що відсутність доказів фактичного надання послуг унеможливлює стягнення комісії незалежно від наявності відповідного формального положення у тексті договору.
Суд звертає увагу на структуру платежів за графіком до договору № 8151951. Загальна комісія за обслуговування кредиту за весь строк кредитування становить 16 060,00 грн при сумі кредиту 5 000,00 грн, тобто більш ніж утричі перевищує суму наданого кредиту. У кожному з періодичних платежів (рядки 2-22 графіка) частка комісії за обслуговування кредиту становить 730,00 грн проти 5,00 грн погашення тіла кредиту; при цьому у паспорті споживчого кредиту зазначена реальна річна процентна ставка 2 418,52% річних. За таких умов суд доходить висновку, що «комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості)» у спірному договорі виконує фактично функцію основного елемента ціни кредиту, є домінуючою складовою загальної вартості кредиту для споживача та не кореспондує жодним самостійним сервісним послугам, що надавалися б позичальниці понад виконання кредитодавцем власного обов`язку з видачі та супроводу кредиту. За своєю економічною суттю ця комісія виступає прихованою платою за користування кредитом, а не оплатою реальних додаткових послуг.
Такий спосіб формування ціни кредиту не відповідає вимогам добросовісності, розумності та справедливості, закріпленим у статті 3 ЦК України, і призводить до фактичного обмеження прав споживача порівняно з гарантіями, встановленими Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини п`ятої статті 12 цього Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими законом, є нікчемними. Нікчемність таких умов має місце в силу прямої вказівки закону і не потребує спеціального визнання судом. Верховний Суд у справі № 582/202/22 прямо підтвердив, що аналогічні умови договорів є нікчемними (абсолютно недійсними) ab initio, тобто з моменту їх включення до договору, незалежно від ухвалення судового рішення.
Беручи до уваги, що у договорі № 8151951 та паспорті споживчого кредиту відсутній конкретний, чітко визначений перелік послуг, які б обґрунтовували сплату комісії за обслуговування кредиту; позивач не довів фактичного надання відповідачці будь-яких окремих сервісних послуг, охоплених цією комісією; за своєю економічною суттю спірна комісія є прихованою платою за користування кредитом і не відповідає стандартам справедливого балансу прав та обов`язків сторін у споживчому кредитуванні, а умова договору в частині спірної комісії є нікчемною в силу частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», що відповідає правовій позиції Верховного Суду, - суд доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 комісії за обслуговування кредиту в сумі 5 840,00 грн.
5.5. Щодо неустойки (штрафу) - 8 000,00 грн
Позивач просить стягнути з відповідачки неустойку (штраф) у розмірі 8 000,00 грн за договором про споживчий кредит № 8151951.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102?ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року; дія воєнного стану неодноразово продовжувалася та триває до теперішнього часу.
У постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22 зазначено, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання певних грошових зобов`язань у період дії воєнного стану, які полягають у звільненні позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) на користь кредитодавця за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Як установлено судом, договір про споживчий кредит № 8151951 укладено 09.07.2025, а прострочення виконання відповідачкою грошових зобов`язань за цим договором виникло та тривало в умовах дії воєнного стану в Україні; на дату переходу права вимоги за договором факторингу № 24112025 (24.11.2025) у реєстрі боржників зафіксовано заборгованість за неустойкою (штрафом, пенею) в сумі 8 000,00 грн. За таких обставин, у силу прямої норми пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплачувати на користь кредитодавця (його правонаступника) неустойку за прострочення грошового зобов`язання за договором № 8151951.
Отже, стягнення з відповідачки неустойки (штрафу) у розмірі 8 000,00 грн суперечить вимогам пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у зв`язку з чим вимога позивача в цій частині задоволенню не підлягає.
VI. Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Позивачем заявлено позов на суму 20 190,00 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 6 350,00 грн, що становить 31,46% від загальної суми позовних вимог (6 350,00 / 20 190,00 ? 100 ? 31,46%).
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Відповідно до пропорції задоволених вимог з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі: 2 662,40 ? 31,46% = 837,64 грн.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 30; код ЄДРПОУ: 35625014; IBAN № НОМЕР_7 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за договором про споживчий кредит № 8151951 від 09 липня 2025 року в розмірі 6 350 (шість тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 837 (вісімсот тридцять сім) гривень 64 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду.
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 35625014;
відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя