ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/11588/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року (суддя Прасов О.О.) у справі №280/11588/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив:
1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року; 
2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078; 
3) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 20.06.2020; 
4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 20.06.2020, виходячи з щомісячної фіксованої величини 548,15 грн., що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходів, відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум; 
5) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 за періоди з 29.01.2020 - 31.12.2020, 01.01.2021 - 31.12.2021, 01.01.2022 - 31.12.2022 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704; 
6) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок, доплату та виплату ОСОБА_1 за періоди з 29.01.2020 - 31.12.2020, 01.01.2021 - 31.12.2021, 01.01.2022 – 31.12.2022 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.01.2026 відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року; 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; 3) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 20.06.2020; 4) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошовою забезпечення за період з 01.03.2018 по 20.06.2020, виходячи з щомісячної фіксованої величини 548,15 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходів, відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум; 5) визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу за періоди з 29.01.2020 - 31.12.2020, 01.01.2021 - 31.12.2021, 01.01.2022 – 18.07.2022 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядовою і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30 серпня 2017 року №704; 6) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату позивачу за періоди з 29.01.2020 – 31.12.2020, 01.01.2021 – 31.12.2021, 01.01.2022 – 18.07.2022 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошовою забезпечення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів Україні “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30 серпня 2017 року №704.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії у частині позовних вимог: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 за періоди з 19.07.2022 - 31.12.2022 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 за №704; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок, доплату та виплату ОСОБА_1 за періоди з 19.07.2022 - 31.12.2022 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 за №704.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року адміністративний позов задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 31.12.2022 відповідно до абзаців 3,4,6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за №1078;
зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати й виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 31.12.2022 відповідно до абзаців 3,4,6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду мотивовано тим, що індексація грошового забезпечення позивача передбачена нормами діючого законодавства, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача в питанні нарахування та виплати її позивачеві в період проходження служби.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач звертає увагу на те, що у спірному випадку відсутні підстави стверджувати про наявність у позивача права на виплату індексації-різниці, оскільки у цій справі не встановлено того, що розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Крім того, відповідач звертає увагу на пропуск позивачем строку звернення з позовом до суду, але вказаним обставинам судом першої інстанції не було надано належної оцінки.
Перевіривши, в межах доводів апеляційних скарг, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач проходив військову службу у НОМЕР_1 .
06.11.2024 позивач був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
26.03.2025 позивача звільнено з військової служби за станом здоров`я.
Вважаючи протиправну бездіяльність відповідача, зокрема, в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, позивач звернувся з позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Щодо аргументів відповідача про недотримання позивачем строків звернення з позовом до суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі №990/156/23 зазначила, що стаття 233 КЗпП України є нормою матеріального права, яка визначає строк судового захисту права працівника у разі порушення законодавства про працю. Указана норма поширює свою дію на всіх працівників і службовців підприємства, установи, організації та незалежно від характеру їх трудової діяльності, у тому числі на осіб, які проходять публічну чи державну службу.
Отже, положення ст.233 КЗпП України підлягають застосуванню у правовідносинах щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовцям.
Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19 липня 2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України від 01 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції: 
Ч.1 -Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (в подальшому рішенням Конституційного Суду України від 11.12.2025 №1-р/2025 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) частину першу статті 233 КЗпП України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати чи інших належних працівникові виплат). 
Ч.2 - Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
У спірному випадку позивач просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період після внесення змін до статті 233 КЗпП України [19 липня 2022 року].
Правові питання застосування положень ст.233 КЗпП у випадках заявлення вимог щодо перерахунку грошового забезпечення за період, який охоплює часові проміжки як до, так і після внесення змін до статті 233 КЗпП України, було предметом дослідження Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі №460/21394/23 (постанова від 21.03.2025).
Верховним Судом, зокрема, зроблено такий висновок: якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»).
Застосовуючи вказаний правовий висновок Верховного Суду до правовідносин, які становлять предмет розгляду у цій справі, суд апеляційної інстанції зазначає, що до заявлених вимог щодо перерахунку грошового забезпечення з 19.07.2022 підлягає застосуванню тримісячний строк, який обраховується з дня одержання звільненою особою письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду за наслідками розгляду справи № 460/21394/23 (постанова від 21.03.2025) висловив правову позицію, суть якої полягає в тому, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).
У спірному випадку позивач звільнився із військової служби 26.03.2025, при цьому, у зв`язку із виключенням із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , позивачу 06.11.2024 був виданий грошовий атестат про нараховані та виплачені позивачу суми при звільненні з військової частини НОМЕР_1 . Тобто, станом на день звільнення з військової служби (26.03.2025) позивачу було відомо про нараховані виплачені військовою частиною НОМЕР_1 суми. З цим позовом позивач звернувся до суду засобами поштового зв`язку 24.12.2025, тобто з пропуском тримісячного строку. При цьому, будь-яких обставин, які б свідчили про поважність причин неможливості звернення з цим позовом до суду у встановлений строк, позивачем наведено не було, а судом не встановлено.
Посилання на адвокатський запит від 15.05.2025, не може свідчити про дотримання позивачем строків звернення з позовом до суду чи бути підставо для поновлення таких строків, оскільки вказані обставини не змінюють моменту з якого позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення прав, а лише вказують на час, з якого позивач почав вчиняти дії щодо захисту свої прав. 
Отже, судом не встановлено поважності причин пропуску строку звернення з позовом до суду, що б могло бути підставо для поновлення такого строку.
Пропуск строку звернення з позовом до суду без поважних причин є підставою для залишення позову без розгляду.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення позовних вимог, які стосувалися нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з 19.07.2022 по 31.12.2022, без розгляду.
З цих підстав, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 319, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року у справі №280/11588/25 – скасувати.
Позов залишити без розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 01.07.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров