ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

18 червня 2026 року	Справа №160/698/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу №160/698/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, з урахуванням уточнених позовних вимог, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення №047050033761 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.11.2025 року, про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, наступні періоди: з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2025 року, відповідно до даних Пенсійного фонду України (код ЗПЗ013А1) та з 01 лютого 2022 року по 23 липня 2025 року, згідно з довідками №143-606 від 26.06.2025 та №143-823 від 11.09.2025, які уточнюють особливий характер роботи, умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії. Загальний пільговий стаж за Списком №1 становить 7 років 8 місяців 29 днів; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 від 19.11.2025 року з урахуванням висновків суду по даній справі та прийняти рішення про призначення пенсії. 
В обґрунтування позову зазначено, що 19.11.2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 047050033761 від 26.11.2025 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вважаючи рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/698/26. Розглядати справу ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 року замінено відповідача у справі № 160/698/26 з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог у справі №160/698/26 прийнято до розгляду.
Копії ухвал Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року, від 30.03.2026 року разом із копією позовної заяви з додатками були надіслані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься у матеріалах справи. Однак, відповідач-1 не скористався своїми правами та не подав до суду відзив на позовну заяву у строки встановлені ухвалами суду. 
07.04.2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що до пільгового стажу не зараховано: періоди роботи згідно Архівної довідки Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 03.02.2025 №К-21/2-09/117, оскільки підприємство в стадії припинення з 2019 року. Для зарахування до пільгового стажу необхідно рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Враховуючи вищезазначене, відповідачем прийнято рішення №047050033761 від 26.11.2025 (далі-Рішення) про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону, за відсутності пільгового стажу 10 років.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 19.11.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та прийнято рішення №047050033761 від 26.11.2025 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону, за відсутності пільгового стажу - 10 років.
У рішенні зазначено, що вік заявника 53 роки, страховий стаж заявника 35 років 7 місяців (з урахуванням кратності 38 років 7 місяців), пільговий стаж заявника становить 3 роки. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до пільгового стажу не зараховано: періоди роботи згідно Архівної довідки Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 03.02.2025 №К-21/2-09/117, оскільки підприємство в стадії припинення з 2019 року. Для зарахування до пільгового стажу необхідно рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Позивач, вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №047050033761 від 26.11.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частиною 1 статті 48 Кодексу законів про працю України передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.
Відповідно до пунктів 1-2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших-документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, відомості про наявність у позивача стажу роботи за пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в першу чергу, підтверджуються записами в трудовій книжці, і лише за відсутності таких записів - відповідними довідками з місця роботи.
Згідно відомостей, які містяться в наданій трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 11.08.1993 року ОСОБА_1 , вбачається інформація про працю позивача в оскаржувані періоди.
В даному випадку під час розгляду заяви позивача відповідачем не було встановлено будь-яких недоліків оформлення записів про роботу позивача, записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені підписами уповноважених осіб та скріплені печатками. 
Відомості про пільговий стаж підтверджені довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ПрАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» №143-606 від 26.06.2025 та №143-823 від 11.09.2025.
Щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.01.2018 року по 02.08.2021 року, суд зазначає наступне.
Згідно запису трудової книжки № 22 від 29.05.2002 року позивач прийнятий до ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» на посаду інженера 2 категорії бюро ремонтів, розпорядження від 28 травня 2002 року №566к.
Відповідно до записів №31,33 робоче місце позивача атестоване за Списком №1, пост. №27 від 26.12.2017 року, пост. №19 від 31.08.2020 року.
Згідно запису №34 від 02.08.2021 року позивач звільнений у зв`язку з переведенням.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач не зараховує до пільгового стажу періоди роботи згідно Архівної довідки Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 03.02.2025 №К-21/2-09/117, оскільки підприємство в стадії припинення з 2019 року. Для зарахування до пільгового стажу необхідно рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Як було зазначено вище, записи трудової книжки свідчать про те, що позивач в періоди з 01.01.2018 року по 02.08.2021 року працював на посаді, яка віднесена до Списку №1, а також наявна інформація про проведення атестації посади за Списком №1.
Судом встановлено, що позивачем на підтвердження пільгового стажу надано довідку форми ОК-5.
Відповідно до довідки форми ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу) щодо спецстажу позивача обліковується спеціальний стаж на підприємстві з кодом ЄДРПОУ: 05393043 з кодом підстави для обліку спецстажу ЗП3013А1: 2018-2020 роки повністю, 2021 рік 7 місяців та 2 дні серпня.
Довідник кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства містить код підстави для обліку спецстажу ЗП3013А1 якому належать працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
Положеннями статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що органами пенсійного фонду здійснюється персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Персональна електронна картка застрахованої особи повинна містити такі відомості, як ознака особливих умов праці, що дають право на пільги в системі пенсійного забезпечення.
Статтею 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.
Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування і соціальними та іншими виплатами, передбаченими законодавством, та електронного реєстру листків непрацездатності, порядок організації ведення та надання інформації з якого встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд.
Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 №10-1, передбачено, що дооблікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства: про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні.
Постановою ПФУ від 18.06.2014 №10-1 також затверджено форму довідки ОК-5
Довідка ОК-5 це індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Як зазначено вище, позивачем для підтвердження пільгового стажу було надано довідку за формою ОК-5, в якій зазначено підстави обліку за кодом спецстажу ЗП3013А1.
У свою чергу, код стажу ЗП301ЗА1 визначає: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників.
Таким чином, враховуючи інформацію з трудової книжки, індивідуальні відомості про застраховану особу, суд зазначає, що позивачем подані достатні документи для підтвердження пільгового стажу роботи за Списком №1 саме за періоди з 01.01.2018 року по 02.08.2021 року.
Подібна позиція щодо визначення пільгового стажу, у тому числі із урахуванням довідки форми ОК-5, висловлена Верховним Судом у справі 227/4273/16-а від 23 вересня 2021 року.
Проте всупереч вищевикладеним положенням Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області при вирішенні питання призначення пенсії та обрахунку пільгового стажу позивача, обмежилось лише відхиленням одного з наданих документів з підстави, яка визнана судом необґрунтованою. 
При цьому відповідач не оцінив надані позивачем документи в сукупності, не врахував відомості зазначені в його трудовій книжці, а також відомості про атестацію на підприємстві, не використав відомості згідно форми ОК-5 та не реалізував наявні у нього повноваження для витребування необхідних матеріалів.
У зв`язку з чим позовні вимоги в частині зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 01.01.2018 року по 02.08.2021 року, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 11.08.1993 року підлягають задоволенню.
Також, підлягає задоволенню період роботи позивача з 03.08.2021 року по 30.09.2025 року в ПрАТ «Дніпровський коксохімічний завод», оскільки такий підтверджено записами трудової книжки №35 від 03.08.2021 року, якою також підтверджено атестацію робочого місця за списком №1.
Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ПрАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» від 26.06.2025 року № 143-606 позивач працював в період з 03.08.2021 року по 25.06.2025 року за професією слюсар - ремонтник, що передбачена Списком № 1 розділ II підрозділ 2, підстава: Постанова КМУ № 461 від 24.06.2016 року, Постанова КМУ № 479 від 04.07.2017 року.
Відповідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ПрАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» від 11.09.2025 року № 143-823 позивач працював повний робочий день в період з 26.06.2025 року по 09.09.2025 року за професією слюсар - ремонтник, що передбачена Списком № 1 розділ II підрозділ 2, підстава: Постанова КМУ № 461 від 24.06.2016 року, Постанова КМУ № 479 від 04.07.2017 року.
Отже, для призначення пенсії позивач надав трудову книжку, а також довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які видані ПрАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ», що містить записи про стаж його роботи за Списком №1.
Також, відповідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5) позивача за спірний період з 03.08.2021 року по 30.09.2025 року наявні відомості по спеціальному стажу за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ013А1 до якого відносяться працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам. 
Таким чином, період з 03.08.2021 року по 30.09.2025 року є документально підтвердженим та підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1. 
У зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що неврахування відповідачем-2 під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії відомостей про роботу носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства. Відповідачем-2 не було забезпечено розгляду наданої позивачем заяви про призначення пенсії за віком шляхом всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 047050033761 від 26.11.2025 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо обраного способу захисту порушеного права.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Разом з цим, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2018 року по 02.08.2021 року, з 03.08.2021 року по 30.09.2025 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.11.2025 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періодів роботи.
Суд відзначає, що дії зобов`язального характеру про повторний розгляд заяви позивача щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував таке питання за заявою ОСОБА_1 , яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. 
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 08.02.2024 року у справі №500/1216/23 та від 09.07.2024 року у справі №240/16372/23, які в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховуються судом під час вирішення цього спору.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору, адже незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок протиправного рішення суб`єкта владних повноважень, і спір по суті вирішено на користь позивача.
Згідно частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Як вбачається з позовної заяви, вона подана через систему “Електронний суд”, а отже, судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у розмірі 1064,96 грн.
При цьому, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією про сплату від 03.11.2025 року. 
Враховуючи вимоги частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» надміру сплачений судовий збір у розмірі 146,24 грн. може бути повернутий позивачу на підставі його клопотання.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1064,96 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись статтями 2, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, код ЄДРПОУ 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, Одеська область, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 047050033761 від 26.11.2025 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2018 року по 02.08.2021 року, з 03.08.2021 року по 30.09.2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.11.2025 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періодів роботи з 01.01.2018 року по 02.08.2021 року, з 03.08.2021 року по 30.09.2025 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1064,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська