Сквирський районний суд Київської області

Справа № 376/1263/26 
Провадження № 1-кп/376/219/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року Сквирський районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді – ОСОБА_1 , 
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 120 261 162 60 0000 36 від 10.04.2026, згідно якого 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Сквира, Київської області, громадянка України, з повною вищою освітою, незаміжня, непрацююча, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, 
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
Встановив:

ОСОБА_2 09 квітня 2026 року о 12 годині 10 хвилин перебувала біля аптеки «АНІД», що розташована за адресою: Київська область Білоцерківський район, м. Сквира вул. Соборна, 21. У цей час у ОСОБА_2 виник протиправний умисел на заволодіння, шляхом зловживання довірою, мобільним телефоном марки «Redmi 9Т», моделі M2010J19SG, I ME І 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди власнику майна ОСОБА_3 та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою останнього, з метою особистого збагачення, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попросила у ОСОБА_3 надати їй мобільний телефон марки «Redmi 9Т», моделі M2010J19SG, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , при цьому не маючи наміру його повертати потерпілому. Надалі ОСОБА_3 погодився та добровільно передав ОСОБА_2 свій мобільний телефон. У подальшому, ОСОБА_2 , не маючи наміру повертати вищевказаний мобільний телефон та скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_3 їй довірився, непомітно зникла з місця події, заволодівши, належним потерпілому ОСОБА_3 мобільним телефоном марки «Redmi 9Т» моделі M2010J19SG, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чим спричинила майнової шкоди потерпілому на суму 5351,94 гривень, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.
Дії ОСОБА_2 кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Усі наведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Прокурор ОСОБА_4 подала до суду клопотання від 22.04.2026 про розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні № 12026116260000036 від 10.04.2026 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному провадженні.
Обвинуваченою ОСОБА_2 подано заяву, складену 22.04.2026 у присутності захисника ОСОБА_5 , згідно якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), згодна з встановленими досудовим розслідуванням фактами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. 
Захисник ОСОБА_5 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_2 , її згоду з встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності.
Потерпілим ОСОБА_3 подано заяву від 22.04.2026, згідно якої він не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 302 КПК України передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно із ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Частиною 3 ст. 381 КПК України передбачено, що спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Враховуючи, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, надала заяву, згідно якої не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченій, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок.
Обвинувачена ОСОБА_2 раніше не судима, має постійне місце проживання, не працює, незаміжня, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_2 згідно ст. 67 КК України, суд не встановив.
Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховуючи відсутність судимостей, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, якщо виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб у місця позбавлення волі. 
Відповідно до п. 71 ч. 1 ст. 51 КК України до осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом може бути застосовано пробаційний нагляд.
Стаття 591 КК України передбачає, що пробаційний нагляд полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
Суд, з урахуванням встановлених обставин, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, вважає, що ОСОБА_2  для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду в мінімальних межах строку такого виду покарання, передбачених ч. 4 ст. 591 КК України та санкцією ч. 1 ст. 190 КК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 591 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. 
Згідно п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 591 КК України суд покладає на ОСОБА_2 обов`язки: 
Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; 
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Визначене таким чином покарання обвинуваченій на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого нею проступку, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень і таке втручання у її права та свободи буде виправданим.
Частиною 1 ст. 492 КВК України передбачено, що строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався та до вступу вироку в законну силу суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.
Судові витрати відсутні. 
Цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженню підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 51, 591, 65, 66, 67, 190 КК України, ст. 100, 302, 369, 370, 371, 373, 374, 381,382, 392 - 395, 532 КПК України, ст. 49 – 2 КВК України, суд 

Ухвалив:

ОСОБА_2  визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
Згідно ч. 2 ст. 591 КК України покласти на  ОСОБА_2  обов`язки:
1) Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ч. 1 ст. 492 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати  ОСОБА_2  з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід  ОСОБА_2  до вступу вироку в законну силу не обирати.
Речові докази: 
Мобільний телефон марки «Redmi 9Т» моделі M2010J19SG, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_3 – залишити останньому.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному проваджені не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суд через Сквирський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя        ОСОБА_1