Справа № 420/41080/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21.08.2025 року № 930060199262; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці, за період з 19.02.2020 року по 18.07.2023 року, згідно Довідки Вищого господарського суду України від 18.06.2025 року №09.01-27/6 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання судового рішення Вищий господарський суд України видав оновлену довідку від 18.06.2025 року №09.01-27/6, у якій розмір складових суддівської винагороди збільшився за рахунок включення доплати за вислугу років у сумі 105 100,00 гривень за період з 19.02.2020 по 18.07.2023 року. Зміна розміру хоча б однієї зі складових винагороди працюючого судді є безумовною підставою для здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, однак спірним рішенням ГУ ПФУ в Одеській області відмовлено в цьому. Аргументи відповідача щодо обмежень, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» стосовно розміру прожиткового мінімуму (2102 грн), позивачка вважає безпідставними, оскільки факт реального збільшення суми її вислуги років зафіксовано в офіційній довідці, яка й підлягає обов`язковому врахуванню.
Ухвалою судді від 15.12.2025 позовну заяву прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
26.12.2025 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що після 18.02.2020 реального збільшення розміру складових суддівської винагороди для відповідної посади не відбувалося. Державне пенсійне страхування базується на принципах цільового використання коштів і недопущення нецільових видатків чи дефіциту бюджету без відповідних асигнувань. Стаття 7 законів про Державний бюджет України на 2021-2024 рр. визначає фіксований прожитковий мінімум для розрахунку базового посадового окладу суддів у розмірі 2102 гривні. Також відповідач наполягає на недопустимості втручання суду в дискреційні повноваження щодо призначення й перерахунку виплат.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 31.01.1992 № 2080-ХІІ «Про призначення арбітрів Вищого арбітражного суду України», ОСОБА_1 була призначена арбітром Вищого арбітражного суду України.
Відповідно до наказу Вищого арбітражного суду України № 9-к з 03.02.1992 позивача було зараховано на посаду арбітра Вищого арбітражного суду України.
На підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про арбітражний суд» від 21.06.2001 № 2538-ІІІ, Вищий арбітражний суд України реорганізовано у Вищий господарський суд України.
27.09.2013 відповідно до постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 19.09.2013 № 604-VII та наказу Вищого господарського суду України від 27.09.2013 № 383-к «Про звільнення ОСОБА_1 », позивач була звільнена з посади судді Вищого господарського суду України у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року по справі № 320/35200/23 зобов`язано Вищий господарський суд України в особі Ліквідаційної комісії Вищого господарського суду України видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 18.07.2023, виходячи з розміру суддівської винагороди судді вищого спеціалізованого суду з відповідними коефіцієнтами та доплатами, визначеними в статті 135 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».
На виконання постанови апеляційного суду від 19.09.2024 року Вищим господарським судом України було видано ОСОБА_1 Довідку №09.01-27/6 від 18.06.2025 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 року по 18.07.2023 року із зазначенням посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду та доплат за вислугу років. 
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, де вона перебуває на обліку, із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додала довідку про суддівську винагороду №09.01-27/6 від 18.06.2025 року видану Вищим господарським судом України, копію паспорту, ідентифікаційного номеру.
Заява розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Одеській області, яким 21.08.2025 прийнято рішення №930060199262 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Оскаржуване рішення обґрунтоване тим, що ст.7 Закону України від 09.11.2023 року №333460-IX “Про державний бюджет на 2025 рік” передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами : з 01 січня 2020 року становить 2102 грн. Оскільки збільшення розміру складових суддівської винагороди з 01.01.2020 року не відбувалось, на даний час не має підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання гр. ОСОБА_1 .
Зважаючи на неправомірність зазначеного рішення ГУ ПФУ в Одеській області, позивачка звернулася до суду із даним позовом.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.
Спеціальним законом, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд є Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).
Відповідно до ст. 4 Закону № 1402-VІІІ, судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
За приписами ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 142 Закону № 1402-VIII, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами (ст. 135 Закону № 1402-VІІІ).
Частинами 2, 3 статті 135 Закону №1402-VIII визначено, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб. У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.
Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.
Суддям виплачується щомісячна доплата за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук із відповідної спеціальності в розмірі відповідно 15 і 20 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.
Отже, Конституцією України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів" закріплюються правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій.
Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, насамперед залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В поданій до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок оновленій довідці розмір складових суддівської винагороди судді вищого спеціалізованого суду (на відміну від попередньої довідки, на підставі якої було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці) збільшився, було враховано доплату в сумі 105 100, 00 гривен по такій складовій, як вислуга років.
Відповідно до частин 4, 5 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII, зміна розміру хоча б однієї зі складових винагороди судді, який працює на відповідній посаді, є безумовною та імперативною підставою для здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. 
Тобто за обставин даної справи, на виконання судового рішення Вищим господарським судом України (головою ліквідаційної комісії) було видано оновлену довідку від 18.06.2025 року №09.01-27/6, у якій зафіксовано збільшення суддівської винагороди за рахунок включення доплати за вислугу років у сумі 105 100,00 гривень за період з 19.02.2020 по 18.07.2023 року. 
При цьому підставою видачі нової довідки не була зміна розміру прожиткового мінімуму чи базового окладу, а було безпосереднє збільшення суми її доплати за вислугу років, що є самостійною складовою суддівської винагороди згідно зі статтею 135 Закону № 1402-VIII. 
Посилання пенсійного органу на відсутність загального підвищення окладів суддів після 01.01.2020 року жодним чином не спростовує факт індивідуального збільшення складових винагороди позивачки, який зафіксовано в довідці. 
Отже ГУ ПФУ в Одеській області не мало правових підстав для ігнорування цієї довідки, а його відмова у здійсненні перерахунку є протиправною та такою, що порушує гарантовані Конституцією України принципи незалежності суддів та їх належного матеріального забезпечення.
Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.
Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.
Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21.08.2025 року №930060199262.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці, за період з 19.02.2020 року по 18.07.2023 року, згідно Довідки Вищого господарського суду України від 18.06.2025 року №09.01-27/6 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці.
Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 96 коп.).
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк