В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/1723/25
Провадження № 1-кп/0285/255/26
17 червня 2026 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді   ОСОБА_1 , 
за участю секретаря   ОСОБА_2 ,
прокурора     ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого   ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2025 за №12025060530000221, 
по обвинуваченню  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України – 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я.
ОСОБА_5 разом із колишньою дружиною ОСОБА_4 проживали однією сім`єю у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де вели спільний побут та мали взаємні права і обов`язки та відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України вважалися сім`єю, на яку, окрім іншого, поширюються вимоги п. 5 ч. 2 ст. З Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Однак, не дивлячись на це, ОСОБА_5 у порушення вимог положень ст. 28 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно на протязі тривалого проміжку часу, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_4 .
Так, 03.05.2024 року близько 18 год. 40 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , а саме: виражався грубою нецензурною лайкою та висловлював погрози, що завдало шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_4 .
Також, 06.05.2024 року близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , а саме: виражався грубою нецензурною лайкою та висловлював погрози, що завдало шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_4 .
За вказаними фактами Новоград-Водинським міськрайонним судом Житомирської області 29.05.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_4 та піддано адміністративному стягненню в виді штрафу в сумі 170 гривень.
Продовжуючи свої умисні протиправні дії, 20.02.2025 року близько 21 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , а саме: виражався грубою нецензурною лайкою та висловлював погрози, що завдало шкоди психологічному здоров`ю останньої.
За вказаними фактами Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 18.03.2025 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_4 та піддано адміністративному стягненню в виді штрафу в сумі 1360 гривень.
Зазначеними діяннями ОСОБА_5 вчинив відносно потерпілої психологічне насильство, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_4 зазнала погіршення якості життя, а також психологічних страждань через його словесні образи, погрози, приниження, залякування, що викликало у неї побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.
Окрім того, працівниками уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України в порядку ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 10.05.2024 виносився терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_5 як кривдника за результатами реагування на факти вчиненого ним домашнього насильства та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.
Незважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та грубо ігноруючи норми законів, якими закріплено обов`язок не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, продовжив свою злочинну діяльність, що виразилося у вчиненні ним домашнього насильства за таких обставин.
За викладених обставин ОСОБА_5 , порушуючи вимоги ст. ст. 28, 68 Конституції України, ст. ст. 288, 289 та 297 Цивільного кодексу України, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності та відносно якого виносились термінові заборонні приписи, 07.03.2025 в невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 10 год. 22 хв., маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї колишньої дружини ОСОБА_5 з якою перебував у близьких відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм моралі, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив психологічне насильство відносно останньої, що виразилося у висловлюванні на її адресу словесних образ, нецензурної лексики, погроз, приниженні та залякуванні потерпілої, що призвело до психологічних страждань із погіршенням якості життя та здоров`я потерпілої.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, кваліфіковано за ст. 126-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав повністю та відмовився від дачі показань. 
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що всі події відбувалися так як зазначено в обвинувальному акті, чоловік з яким офіційно розлучена постійно її ображає та б`є, погрожує фізичною розправою. Щодо міри покарання просить призначити у виді позбавлення волі.
Крім показів потерпілої, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, повністю підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які долучені до матеріалів кримінального провадження та які стосуються пред`явленого йому обвинувачення, зокрема: 
- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12025060530000221 від 07.03.2025, у якому зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.03.2025, згідно з яким ОСОБА_4 повідомила, що з 2003 року по теперішній час колишній чоловік систематично вчиняє домашнє насильство, яке виражається у погрозах вчинити фізичну розправу, криках та лайках; 
- копією свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відповідно до якого шлюб розірвано 20.05.2003;
- рапортом — характеристикою ДОП СДОП ВП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про те, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується із негативної сторони, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, притягувався до адміністративної відповідальності;
- даними постанов Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29.05.2024 та 18.03.2025, згідно з якими ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 та ч.3 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення;
- копією термінового заборонного припису серії АА №347138 від 10.05.2024, який винесено у зв`язку із вчиненням ОСОБА_5 домашнього насильства відносно ОСОБА_4 .
З урахуванням наведеного, показів потерпілої, суд вважає, що кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Згідно зі ст. 1 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII) під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Водночас у п. «b» ст. 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі - Стамбульська конвенція), яка ратифікована Україною, визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.
Як наголошується у Стамбульській конвенції (ст. 2), її положення застосовуються до всіх форм насильства щодо жінок, у тому числі до домашнього насильства, яке зачіпає жінок непропорційно.
Відповідно до ст. 126-1 КК України домашнє насильство - це умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи. Діяння, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином (ч. 4 ст. 12 КК України).
Об`єктивну сторону зазначеного кримінального правопорушення складають діяння, що виражаються у умисному систематичному насильстві у формах фізичного, психологічного або економічного насильства. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних наслідків.
Психологічне насильство передбачає насильство над емоціями жертви і включає словесні та невербальні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, а також контроль у репродуктивній сфері (ст. 1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Основним об`єктом злочину є здоров`я і нормальний психологічний стан особи. Додатковим факультативним об`єктом можуть виступати воля, честь і гідність особи, її психічна недоторканність. Оскільки мова йдеться виключно про «про домашнє насильство» то потерпілими можуть бути один з подружжя чи колишнього подружжя або інша особа, з якою винний перебуває або перебував у сімейних або близьких відносинах.
Наслідки, визначені ст. 126-1 КК України, можуть виражатися у фізичних або психологічних стражданнях (змістом яких є біль, муки, тривога, переживання), розладах здоров`я, втраті працездатності, емоційній залежності або погіршенні якості життя потерпілої особи.
Закінченим злочин вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, в результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків.
Систематичність означає постійну повторюваність тотожних чи схожих дій (чи бездіяльності), кожна з яких сама по собі може створювати враження незначної, але в сукупності вони впливають на потерпілу особу надзвичайно негативно, і інтенсивність цього впливу може залежати як від ступеню агресивності кожного окремого діяння, так і від їхньої кількості.
Зміст кількісного критерію систематичності, як ознаки домашнього насильства, ст. 126-1 КК України, передбачає вчинення особою три і більше рази діяння, при цьому в цю сукупність може входити і попереднє притягнення до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, суд вважає повністю доведеними викладені у обвинуваченні відомості про обставини систематичного домашнього насильства та наявність в діяннях обвинуваченого складу інкримінованого злочину.
Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною і кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства відносно ОСОБА_4 , з якою він перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до положень ст.50, 65 КК України, враховує тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є інвалідом ІІ групи, за місцем проживання характеризується негативно,неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, враховує обставини його вчинення, обставини, що обтяжують покарання та відсутність обставин, що пом`якшують покарання, відношення потерпілої у цьому зв`язку, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі, тому вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання, визначене санкцією ст. 126-1 КК України, у виді позбавлення волі.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені. 
Цивільний позов не заявлений. 
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, ч. 4 ст. 70, ст. 126-1 КК України ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і обрати йому покарання у виді одного року позбавлення волі. 
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги на нього через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя    ОСОБА_1