Справа №:755/8228/25
Провадження №: 2-др/755/64/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове рішення)
"10" червня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді Катющенко В.П., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання місця проживання дитини та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И В:
До Дніпровського районного суду міста Києва 25.05.2026 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, у якій остання просила суд: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на надання правничої допомоги у розмірі 69 800 грн та на оплату друку матеріалів справи для суду у розмірі 1 040 грн, а всього 70 840 грн.
Заява обґрунтована тим, що на підставі договору про надання юридичних послуг та правничої допомоги від 27.05.2025 адвокатка Чухраєва Н.С. представляє інтереси ОСОБА_1 . В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває справа № 755/8228/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів. Під час судового засідання по справі, яке було призначено на 18.05.2026 було винесено рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Враховуючи, що позовну заяву ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі - є підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки її судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. 
27.05.2026 заява передана головуючому судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду (провадження № 2-др/755/64/26).
За змістом пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною третьою цієї ж статті визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Таким чином, розглянувши подану заяву без повідомлення учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
За правилом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
У відповідності до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У позовній заяві позивачка в порядку пункту 9 частини 3 статті 175 ЦПК України, повідомила, що очікує понести в зв`язку з розглядом справи витрати на правничу допомогу в розмірі близько 60 000 грн.
18.05.2026 у даній цивільній справі ухвалено рішення та в судовому засіданні проголошена його вступна та резолютивна частина.
25.05.2026 до суду від представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, яка була сформована в системі «Електронний суд» 23.05.2026.
Таким чином, стороною позивача ОСОБА_1 виконано вимоги частини 8 статті 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Вирішуючи заявлені представником ОСОБА_1 вимоги щодо стягнення із ОСОБА_3 судових витрат на оплату професійної правничої допомоги та на оплату друку матеріалів справи, судом встановлено наступне.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18.05.2026 в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання місця проживання дитини відмовлено. Задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів та визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 21.07.2025 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 26.05.2025, з урахуванням постанови Київського апеляційного суду від 27.11.2025 про визначення місця та часу спілкування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
27.05.2025 між ОСОБА_1 (далі - замовник) та самозайнятою особою адвокатом Чухраєвою Н.С. (далі - виконавець) укладено Договір про надання правничої допомоги (далі - Договір).
Згідно пунктів 1.1-1.2 Договору, на умовах даного Договору Замовник дає завдання, а Виконавець зобов`язується відповідно до завдання Замовника надавати йому за плату правничу допомогу. Завдання передбачене умовами даного договору полягає у представництві інтересів Замовника у суді першої інстанції у справі про визначення місця проживання дитини з одним із батьків (справа № 755/8228/25, що знаходиться на розгляді в Дніпровському районному суді міста Києва), а саме: 
1.2.1 підготовка та подання відзиву, заперечення, зустрічного позову про визнання місця проживання дитини, необхідних адвокатських запитів, а також збір та формування доказової бази в належному вигляді;
1.2.2 підготовка та подання до суду інших клопотань, заяв (у разі необхідності та відповідно до погодженої із Замовником правової позиції по справі);
1.2.3 участь Виконавця у судових засіданнях по справі у суді першої інстанції особисто в приміщенні суду та/або в режимі відеоконференції. 
Відповідно до п.2.1 Договору, за правничу допомогу, яка надається Виконавцем, відповідно до п.1.2.2. Договору, Замовник здійснює оплату гонорару Виконавцю у розмірі 41 300 грн двома рівними частинами: перша половина суми гонорару, яка становить 20 650 грн сплачується Замовником у строк до 16.06.2025 (включно); друга половина суми гонорару, яка становить 20 650 грн сплачується Замовником у строк до 25.07.2025 (включно).
Відповідно до п.2.2 Договору, за правничу допомогу, яка надається Виконавцем, відповідно до п.1.2.2 Договору, Замовник здійснює оплату гонорару Виконавцю із розрахунку 1 000 грн/за годину роботи Виконавця, необхідну для надання правничої допомоги Замовнику відповідно до п.1.2.2 Договору. Оплата гонорару здійснюється Замовником щомісячно до 30 числа на підставі рахунку, виставленого Виконавцем.
Відповідно до п.2.3 Договору, за правничу допомогу, яка надається Виконавцем відповідно до п.1.2.3 Договору Замовник здійснює оплату гонорару Виконавця у розмірі 4 000 грн за кожну участь Адвоката у судовому засіданні по справі у приміщенні суду та/або в режимі відеоконференції. Замовник здійснює оплату за кожну участь Виконавця у кожному із судових засідань. У разі якщо засідання не відбулося з причин, що не залежать від Виконавця (нарадча кімната судді, повітряна тривога, клопотання іншої сторони про відкладення судового засідання тощо), то в такому разі до оплати за виїзд в таке судове засідання підлягає сума 2 000 грн за кожну участь Адвоката у судовому засіданні по справі у приміщенні суду та/або в режимі відеоконференції. Оплата гонорару здійснюється Замовником щомісячно до 30 числа на підставі рахунку, виставленого Виконавцем.
Платіжною інструкцією № 8381-6847-5654-6486 від 13.06.2025 підтверджується сплата Боровською Ю.О. грошових коштів за надання юридичних послуг у сумі 41 300 грн.
24.06.2025 між ОСОБА_1 та адвокатом Чухраєвою Н.С. підписано акт про надання правничої допомоги, передбаченої п.п.2.2 і 2.3 Договору про надання правничої допомоги від 27.05.2025, у якому сторони погодили, що загальна сума наданих послуг за травень-червень 2025 року становить 9 500 грн, та складається з:
1) 29.05.2025 підготовка та направлення до Дніпровського районного суду м. Києва письмових заперечень на заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, шляхом призначення судово-психіатричної експертизи - 3 години - 3 000 грн;
2) 19.06.2025 підготовка та направлення до Дніпровського УП НПГУ у м. Києві адвокатського запита щодо результатів розгляду заяв ОСОБА_3 від 04.06.202, від 14.06.2025, від 18.06.2025 про невиконання ОСОБА_1 вимог ухвали Дніпровського районного суду міста Києва № 755/8228/25 від 26.05.2025, якою визначено графік спілкування з донькою - 2,5 години - 2 500 грн;
3) 29.05.2025 участь адвокатки у судовому засіданні Дніпровського районного суду міста Києва по розгляду заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі № 755/8228/25, шляхом призначення судово-психіатричної експертизи - 4 000 грн.
Платіжною інструкцією від 28.06.2025 підтверджується сплата ОСОБА_1 грошових коштів за актом від 24.06.2025 у сумі 9 500 грн.
04.08.2025 між ОСОБА_1 та адвокатом Чухраєвою Н.С. підписано акт про надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги від 27.05.2025, у якому сторони погодили, що загальна сума наданих послуг становить 5 000 грн, та складається з: формування та подання позовної заяви до суду про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 та стягнення аліментів на її утримання з метою подальшого об`єднання з матеріалами справи № 755/8228/25 - 5 000 грн.
Платіжною інструкцією № 8386-8662-4631-4670 від 04.08.2025 підтверджується сплата ОСОБА_1 грошових коштів за актом від 04.08.2025 у сумі 5 000 грн.
27.09.2025 між ОСОБА_1 та адвокатом Чухраєвою Н.С. підписано акт про надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги від 27.05.2025, у якому сторони погодили, що загальна сума наданих послуг становить 6 000 грн, та складається з: 
1) 02.09.2025 участь адвокатки у підготовчому судовому засіданні Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/8228/25 - 4 000 грн;
2) підготовка та подання до суду клопотання про об`єднання позовів в одне провадження по справі № 755/8228/25 та по справі № 755/13623/25 - 2 години - 2 000 грн. 
Платіжною інструкцією від 30.09.2025 підтверджується сплата ОСОБА_1 грошових коштів за актом у сумі 6 000 грн.
26.03.2026 між ОСОБА_1 та адвокатом Чухраєвою Н.С. підписано акт про надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги від 27.05.2025, у якому сторони погодили, що загальна сума наданих послуг становить 4 000 грн, та складається з: 13.03.2026 участь адвокатки у судовому засіданні Дніпровського районного суду міста Києва по справі № 755/8228/25 - 4 000 грн.
Платіжною інструкцією від 26.03.2026 підтверджується сплата ОСОБА_1 грошових коштів за договором надання правничої допомоги у сумі 4 000 грн.
18.05.2026 між ОСОБА_1 та адвокатом Чухраєвою Н.С. підписано акт про надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги від 27.05.2025, у якому сторони погодили, що загальна сума наданих послуг становить 4 000 грн, та складається з: 18.05.2026 участь адвокатки у судовому засіданні Дніпровського районного суду міста Києва по справі № 755/8228/25 - 4 000 грн.
Платіжною інструкцією від 18.05.2026 підтверджується сплата ОСОБА_1 грошових коштів за договором надання правничої допомоги у сумі 4 000 грн.
Зважаючи на встановлені судом факти, з урахуванням доказів на їх підтвердження, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 - Чухраєвої Н.С. про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України «Про лобіювання» (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Крім того, відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір про правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
У постанові від 19.11.2020 у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18.
Європейський суд з прав людини в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04, зробив висновок, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 вказано, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У відповідності до положень частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 89 ЦПК України).
Суд доходить висновку, що заявлена сума гонорару у розмірі 41 300 грн не підлягає стягненню з відповідача, оскільки така сама сплачується за правничу допомогу передбачену п. 1.2.1 Договору, а саме підготовка та подання відзиву, заперечення, зустрічного позову про визнання місця проживання дитини, необхідних адвокатських запитів, а також збір та формування доказової бази в належному вигляді. При цьому в межах розгляду даної справи, жодного з цих видів правничої допомоги виконано не було, за винятком подання зустрічного позову. Однак з цього приводу, суд враховує, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04.07.2025 відмовлено у задоволені клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.
В свою чергу, оцінивши надані у справі докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн, яка складається з підготовки заперечень на заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом призначення судово-психіатричної експертизи (3 000 грн), підготовки позовної заяви (5 000 грн), та участі представника у судових засіданнях 02.09.2025, 13.03.2026, 18.05.2026 (4 000*3=12 000 грн). Суд вважає, що саме такий розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та характеру вчинених адвокатом дій в межах розгляду даної справи.
Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58 (sad) принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).
На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 81, 89, 133, 137, 141, 258, 265, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
У Х В А Л И В:
Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Суддя: