Справа № 420/6368/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому позивач просить:
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості:
- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 66 535 грн. 12 коп. на бюджетний рахунок UА298999980314070512000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ: 37607526, КБК 18010200, отримувач коштів ГУК в Одеській обл./ м. Одеса/18010200.
- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 52 344 грн. 29 коп. на бюджетний рахунок UА348999980314060617000015688, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ: 37607526, КБК 18010200, отримувач коштів ГУК в Одеській обл./с. Фонтанка/18010200.
- по єдиному податку з фізичних осіб - 140 грн. 00 коп. на бюджетний рахунок - UА988999980314020699000015688, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код ЄДРПОУ: 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/м. Болград/18050400.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником податків у визначенні п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, та станом на дату звернення до суду згідно Довідки про суми податкового боргу, розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника податків, має заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, та по єдиному податку з фізичних осіб в загальній сумі 119 019 грн. 41 коп. вказує, що боржнику відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України направлялась податкова вимога форми «Ф» №0065789-1308-1532 від 22.10.2024 року. Проте, відповідачем заборгованість не погашено, що стало підставою звернення до суду з даним позовом в порядку п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України.
Ухвалою від 10.03.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
27.03.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву з додатками. Відповідно до відзиву відповідачка проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що позов є безпідставним, оскільки заявлена сума податкового боргу не відповідає сумі, зазначеній у податковій вимозі. Податкова вимога не містить детального розрахунку, що є порушенням п. 59.3 ст. 59 Податкового Кодексу України. В той же час, це позбавило відповідача можливості перевірити правильність нарахованих зобов`язань, а отже, вимога не може бути підставою для судового стягнення боргу. Податковий орган проігнорував заяву відповідача про проведення звірки податкових зобов`язань, що є порушенням п. 42.2, 56.10 Податкового Кодексу України. У зв`язку з цим заявлений борг є спірним і неузгодженим, а відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового Кодексу України, податковий орган не мав права звертатися до суду без попереднього узгодження суми боргу. Позов подано передчасно, оскільки відповідач ініціював процедуру звірки, а податковий орган не виконав свого обов`язку роз`яснення та уточнення даних. Частина податкового боргу підлягає списанню через закінчення строку давності, встановленого п. 102.1 ст. 102 Податкового Кодексу України.
26.03.2025 року до суду від представника відповідача надійшла заява про витребування доказів, в якій остання просить: витребувати у Головного управління ДПС в Одеській області повний розрахунок податкової заборгованості ОСОБА_1 із врахуванням усіх здійснених нею платежів, документальне підтвердження неврахування конкретних платежів із зазначенням правових підстав, а також відомості про коригування податкових зобов`язань відповідно до здійснених оплат або обґрунтування їх відсутності.
Ухвалою від 28.03.2025 року заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано у Головного управління ДПС в Одеській області повний розрахунок податкової заборгованості ОСОБА_1 із врахуванням усіх здійснених нею платежів, документальне підтвердження неврахування конкретних платежів із зазначенням правових підстав, а також відомості про коригування податкових зобов`язань відповідно до здійснених оплат або обґрунтування їх відсутності.
03.04.2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про виконання ухвали суду про витребування доказів, в якій зазначено, що станом на 01.04.2025 відповідно до даних інформаційно - комунікаційної системи ДПС в інтегрованих картках платника податків у платника обліковано заборгованість в сумі 119 039,41 грн. Заборгованість виникла в результаті несплати сум податкових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями. Також надано довідку про суми податкового боргу, розрахунок податкового боргу, ІКП (ккдб 18010200), ІКП (ккдб 180103000), ІКП (ккдб 18050400), детальний розрахунок суми по ФОП ОСОБА_1 . Також у поданій заяві на виконання ухвали суду по кожному виду податків наведено розрахунок боргу з урахуванням тих платежів, про які відповідач зазначила у відзиві на позов.
Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що згідно Довідки про суми податкового боргу, розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника, складених за підписом податкового керуючого, станом на 09.12.2024 року відповідач ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) має заборгованість:
за платежем 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» у загальному розмірі 52344,29 грн.;
за платежем 18010300 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у загальному розмірі 66535,12 грн.;
за платежем 18010400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у загальному розмірі 140,00 грн.
Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, виникла в результаті нарахування:
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №0131333-1316-1517 від 16.04.2018року на загальну суму 1 931 грн. 53 коп.;
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №0186927-5406-1517 від 10.09.2020року на загальну суму 8 859 грн. 28 коп.;
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №0186927-5406-1517 від 10.09.2020 року на загальну суму 7 903 грн. 93 коп.;
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №0290316-2406-1517 від 24.06.2022 року на загальну суму 12 738 грн. 00 коп.;
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №2459209-2410-1517- UА51100350000087099 від 05.07.2023 року на загальну суму 13 799 грн. 50 коп.;
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №0645143-2410-1517- UА51100350000087099 від 31.05.2024 року на загальну суму 7112 грн. 05 коп.
Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, виникла в результаті нарахування:
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №0709309-2406-1517 від 10.06.2021 року на загальну суму 2 078 грн. 32 коп.;
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №0300237-2406-1517 від 24.06.2022 року на загальну суму з 864 грн. 00 коп.;
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №0300238-2406-1517 від 24.06.2022 року на загальну суму 6 750 грн. 00 коп.;
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №2459207-2410-1517- UА51100270000007З549 від 05.07.2023 року на загальну суму 15 015 грн. 00 коп.;
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №2459208-2410-1517- UА511002700000073549 від 05.07.2023 року на загальну суму 4 186 грн. 00 коп.;
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №2459210-2410-1517- UА511002700000073549 від 05.07.2023 року на загальну суму 7312 грн. 50 коп.;
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №0645140-2410-1517- UА511002700000073549 від 31.05.2024року на загальну суму 15 477грн. 00 коп.;
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №0645141-2410-1517- UА511002700000073549 від 31.05.2024року на загальну суму 7 537грн. 50 коп.;
- нарахування згідно податкового повідомлення-рішення №0645142-2410-1517- UА511002700000073549 від 31.05.2024 року на загальну суму 4 314 грн. 80 коп.
Вказані податкові повідомлення-рішення направлялись рекомендованим листом на податкову адресу платника податків станом на дату їх прийняття, а саме: АДРЕСА_1 , ППР від 16.04.2018 вручено відповідачу 21.08.2018, ППР від 10.09.2020 вручено відповідачу 29.09.2020, ППР від 10.06.2021 вручено відповідачу 06.07.2021, ППР від 24.06.2022 вручено відповідачу 27.07.2022, ППР від 05.07.2023 були повернуті на адресу позивача з відміткою у довідці форми № 20 «повертається, за закінченням терміну зберігання», ППР від 31.05.2024 вручено відповідачу 30.10.2024.
Відповідачем не надано до суду та матеріали справи не містять доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному та/або судовому порядку.
Головне управління ДПС в Одеській області склало та виставило відповідачу податкову форми «Ф» від 22.10.2024 року № 0065789-1308-1532 на суму податкового боргу станом на 21.10.2024 у розмірі 84538,06 грн. Вказана податкова вимога з детальним розрахунком суми податкового боргу надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана відповідачем 08.11.2024 року, що підтверджується відповідним рекомендованим поштовим повідомленням (а.с.7, 8).
Доказів оскарження вказаної вимоги матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.ст. 67, 68 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори у порядку та у розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції та законів України.
Відповідно п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п.36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до п.36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Згідно п.95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
За приписами п. 58.3 ст. 58 ПК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до приписів пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Згідно пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п.56.12 ст.56 ПК України якщо відповідно до цього Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов`язання платника податків за причинами, не пов`язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу.
Згідно п.56.17 ст.56 ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.
Пунктом 56.18 ПК України, зокрема, передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Доказів оскарження у встановлений законом 30-денний строк податкових повідомлень-рішень в порядку адміністративного оскарження матеріали справи не містять. Отже, після спливу вищевказаного строку грошові зобов`язання за цими рішеннями вважаються узгодженим.
Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому порядку матеріали справи також не містять.
Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначені в главі 1 розділу 14 ПК України.
Згідно пунктів 291.2 та 291.3 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК України встановлено, що єдиний податок належить до місцевих податків.
За приписами пункту 291.4 статті 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку.
Відповідно до положень пунктів 293.1, 293.3 статті 293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).
Пунктом 295.1 ст.295 ПК України, зокрема, передбачено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.
Відповідно до п.295.2 ст.295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.
Відповідно до пункту 300.1 статті 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб виникла в результаті - нарахування згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №б/н від 13.02.2020 року на загальну суму 140 грн 00 коп., яка заявлена позивачем до стягнення.
Надаючи оцінку доводам відповідача, викладеним у відзиві, суд зазначає таке.
Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Отже, заявлення позивачем до стягнення суми податкового боргу 119019,41 грн, яка є більшою від суми боргу у податковій вимозі (84538,06 грн), повністю узгоджується з приписами пунктів 59.1, 59.5 ст.59 ПК України, оскільки після надіслання відповідачу податкової вимоги зазначений у вимозі податковий борг повністю погашено не було, сума боргу збільшилася, що не потребує додаткового надсилання нової податкової вимоги.
Отже доводи відповідача щодо відмінності суми податкового боргу у податковій вимозі та суми податкового боргу, заявленої до стягнення в судовому порядку, суд вважає безпідставними.
Щодо відсутності детального розрахунку суми податкового боргу у податковій вимозі, суд зазначає, що такий розрахунок було додано до податкової вимоги (а.с.7 зворотній бік), і він містить відомості про складові податкового боргу по назві податків, сумі податкового боргу по кожному з податків (у т.ч. податкове зобов`язання, штрафні (фінансові) санкції (штрафи), пеня).
Отже, посилання відповідача на відсутність детального розрахунку суми податкового боргу, зазначеної у податковій вимозі, суд вважає необґрунтованим. 
Стосовно доводів відповідача про неврахування ГУ ДПС сплати відповідачем частини податкових зобов`язань (платіжні доручення № 5571472 від 22.06.2020, № 5571460 від 22.06.2020, № 8о7850jf від 14.07.2021, № 8о780jmp від 14.07.2021, № 8о782vb9 від 14.07.2021 (а.с.76-80), суд зазначає, що на виконання ухвали суду від 28.03.2025 року про витребування доказів за клопотанням відповідача, Головним управлінням ДПС в Одеській області надано пояснення з інтегрованими картками платника ОСОБА_1 по кожному з податків, за яким обліковується податковий борг (а.с.95-130). Зазначеними документами підтверджено, що усі вказані відповідачем платежі зі сплати податкових зобов`язань були враховані контролюючим органом при обчисленні суми податкового боргу, що заявлена до стягнення у цьому позові, з посиланням на ППР, податкові зобов`язання за якими були сплачені, та вказівкою суми заборгованості, що залишилася несплаченою. 
Тож суд бере до уваги доводи позивача, що усі здійснені відповідачем платежі були враховані контролюючим органом при визначенні суми податкового боргу, що заявлена до стягнення в судовому порядку. 
Щодо безпідставності вимог позивача про стягнення частини податкового боргу у зв`язку з закінченням строку давності, визначеного п.102.1 ст.102 ПК України, суд зазначає таке.
Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Разом з тим, пунктом 52І підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України було встановлено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПКУ. 
Відповідно до Постанови КМ України від 27 червня 2023 р. № 651 карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. 
Крім того, Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 р. доповнено статтю 102 ПКУ пунктом 102.9, згідно якого на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Цим же Законом (пунктом 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення), визначено, що дія пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України зупиняється на період дії воєнного, надзвичайного стану.
Закон України № 2260-IX від 12.05.2022 р. запровадив підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПКУ, яким передбачено, що:
"69.9. Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:
дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;
строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені;
строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок".
Надалі, Законом України № 3219-IX від 30.06.2023 р. пункт 102.9 статті 102 ПК України було виключено.
Цим же Законом в абзаці першому підпункту 69.9 слово "Для" замінено словами і цифрами "Тимчасово, до 1 серпня 2023 року, для".
Таким чином, з аналізу наведених норм податкового законодавства випливає, що в період з 18.03.2020 року до 31.07.2023 року включно строки давності, передбачені п.102.1 ст.102 ПК України, щодо стягнення контролюючим органом податкового боргу були зупинені.
Тому, заявивши даний позов про стягнення податкового боргу 03.03.2025 року, позивач діяв з дотриманням строків давності, передбачених п.102.1 ст.102 ПК України, з урахуванням періоду зупинення цих строків.
Отже, доводи відповідача про безпідставність вимог позивача про стягнення частини податкового боргу (до того ж, без зазначення, якої саме частини), суд вважає безпідставними та необґрунтованими, а тому не бере їх до уваги.
Також суд зазначає, що податкова вимога відповідачем не оскаржувалася, а отже є чинною.
Згідно з пп.20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, серед іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено існування у відповідача податкового боргу в загальній сумі 119019,41 грн (в межах заявлених позовних вимог), доказів самостійної його сплати відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи, що позивач був звільнений від оплати судового збору та інших витрат в порядку ч. 2 ст. 139 КАС України ним не заявлено, розподіл судових витрат на його користь не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми податкового боргу – задовольнити повністю.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості:
- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 66535 грн. 12 коп. на бюджетний рахунок UА298999980314070512000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ: 37607526, КБК 18010300, отримувач коштів ГУК в Одеській обл./ м. Одеса/18010300.
- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 52344 грн. 29 коп. на бюджетний рахунок UА348999980314060617000015688, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ: 37607526, КБК 18010200, отримувач коштів ГУК в Одеській обл./с. Фонтанка/18010200.
- по єдиному податку з фізичних осіб - 140 грн. 00 коп. на бюджетний рахунок - UА988999980314020699000015688, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код ЄДРПОУ: 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/с.Фонтанка/18050400.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів