копія

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" травня 2026 р. Справа № 608/1265/26
Номер провадження2/608/786/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З. 
з участю секретаря       Смаглій О. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові, в порядку спрощеного провадження справу цивільного судочинства за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 23 грудня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 6205760 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Сума наданого відповідачу кредиту становила 6000 грн строком на 360 днів, з процентною ставкою 1,99 % в день, відповідно до Графіку платежів та згідно умов, визначених Кредитним договором строк кредиту може бути продовжено. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало повністю та надало ОСОБА_1 кредит в сумі 6000 грн, шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . 18.12.2023 (дата останнього платежу) відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.
В період з 23.12.2022 по 26.11.2023 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 10 562,50 грн, які були спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,00 гривень та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 10 562,50 гривень. 
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 27 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» як клієнтом та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» як фактором, було укладено договір факторингу №27.11/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. 
На момент укладення Договору факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023, строк кредитного договору від 23.12.2022 не сплив. Позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 21 календарний день з 28.11.2023 по 18.12.2023. 
Відтак, заборгованість відповідача по кредитному договору перед ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» станом на дату звернення до суду складає: 6000,00 грн - тіло кредиту; 10 034,00 грн нараховані проценти; 2507,40 грн – нараховані позивачем проценти за 21 календарний день, що разом становить 18 541,40 грн. 
Позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 18 541,40 гривень та судові витрати, які складаються з 2662,40 грн судового збору та 10 000 грн витрат на правову допомогу.
У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд даної справи проводити без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак, надав письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити його відсутності. ОСОБА_1 позов визнає частково, просить суд застосувати до кредитної заборгованості, яка у нього виникла, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Крім того, відповідач просить зменшити розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу, оскільки дана справа є типовою та розглядається за правилами спрощеного провадження. 
Оскільки всі учасники справи не з`явилися в судове засідання, суд ухвалює рішення без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, розглянувши справу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).
За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України,  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Судом встановлено, що 23 грудня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 6205760 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Сума наданого відповідачу кредиту становила 6000 грн строком на 360 днів, з процентною ставкою 1,99 % в день, відповідно до Графіку платежів та згідно умов, визначених Кредитним договором строк кредиту може бути продовжено. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало повністю та надало ОСОБА_1 кредит в сумі 6000 грн, шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . 
18.12.2023 (дата останнього платежу) відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.
Відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору та отримання ним кредитних коштів. 
В період з 23.12.2022 по 26.11.2023 ОСОБА_1 здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 10 562,50 гривні, які були спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,00 гривень та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 10 562,50 гривні. 
27 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» як клієнтом та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» як фактором, було укладено договір факторингу №27.11/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. 
На момент укладення Договору факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023 позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 21 календарних днів з 28.11.2023 по 18.12.2023 на загальну суму 2507,40 грн, що підтверджується відповідним Розрахунком. 
Відтак, заборгованість відповідача по кредитному договору перед ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» станом на дату звернення до суду складає: 6000,00 грн - тіло кредиту; 10 034,00 грн нараховані проценти; 2507,40 грн – нараховані позивачем проценти за 21 календарний день, що разом становить 18 541,40 грн. 
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України,  у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Зі змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року № 1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: 15) Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».
Останніми змінами, які набрали чинності 19 серпня 2022 року, пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ветераном війни та особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи (посвідчення серії НОМЕР_2 , видане 01.10.2025), учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_3 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 02.10.2024). 
Суд зазначає, що з аналізу вищевказаних норм права вбачається, що пільги щодо нарахування відсотків та штрафних санкцій за договорами кредиту мають такі категорії військовослужбовців, зокрема, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову; інші військовослужбовці, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції або у відсічі збройної агресії рф проти України.
Відтак приписи ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо заборони нарахування відсотків, комісії та неустойки (штрафу, пені) по кредиту поширюються на відповідача. 
Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову і стягнення в його користь із відповідача заборгованості за Договором № 6205760 про надання споживчого кредитувід 23.12.2022 в розмірі 6000,00 гривень за основною сумою боргу. 
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений згідно платіжної інструкції № 4328 від 27.04.2026 АТ «ПУМБ», пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 861,55 гривню (6000 х 100:18 541,40=32,36%; 2662,40 х 32,36%:100=861,55).
Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
В силу частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співвмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19.
З огляду на вищевикладене, розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу позивачем, суд, бере до уваги співмірність витрат зі складністю справи та із наданим адвокатом позивача обсягом послуг під час розгляду справи в суді, необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, взявши до уваги, виконані роботи, наявність клопотання відповідача з приводу зменшення витрат на професійну правничу допомогу, відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.
Керуючись Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. ст. 11, 509, 526, 530, 625, 1048, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 76, 81, 89, 141, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, яке знаходиться за адресою: вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, м. Київ, 03045, суму заборгованості за Договором №6205760 про надання споживчого кредиту в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень, яка складається з тіла кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, яке знаходиться за адресою: вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, м. Київ, 03045  судовий збір в розмірі 861 (вісімсот шістдесяти однієї) гривні 55 копійок та 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.
В решті позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з оригіналом
Суддя:/підпис/
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1265/26
Рішення набрало законної сили « » року.

Суддя: Н. З. Коломієць 

Копію рішення видано « » р.

Секретар: