Справа № 373/3602/25
Провадження № 2/373/478/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Хасанової В.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року представник позивача Танцуріна Є.В. звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за договором про надання кредиту № 387622-КС-001 від 01.09.2021 в загальному розмірі 10409,49 грн та судових витрат у розмірі сплаченого судового збору 2422,4 грн.
В обґрунтування позову зазначила, що 01.09.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 , шляхом обміну електронними повідомленнями та підписанням у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», з використанням одноразового ідентифікатора було укладено договір № 387622-КС-001 про надання кредиту.
Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10000,00 грн шляхом перерахування на її банківську картку та зобов`язалась вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у фіксованому розмірі 0,91358938 % за кожен день користування кредитом, в порядку визначеному договором.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальниці грошові кошти у розмірі 10000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку, номер якої було вказано позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. 
Відповідачка належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, а лише частково сплатила кошти за кредитом, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої станом на 30.10.2025 становить 10409,49 грн, з яких 6884,61 грн ? прострочені платежі по тілу кредиту, 3524,88 грн ? прострочені платежі по процентах. 
Ухвалою суду від 02.12.2025 у справі відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Також ухвалою від 02.12.2025 про відкриття провадження у справі клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що є банківською таємницею.
Ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано відповідачці за адресою реєстрації, яку вона отримала 06.01.2026. 
23.01.2025 на виконання ухвали про витребування доказів на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли докази.
Відзив на позов відповідачка не надала, інших заяв та клопотань від неї також не надходило. 
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору № 387622-КС-001 про надання кредиту від 01.09.2021 в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті https://my.bizpozyka.com, судом встановлено хронологію дій клієнта щодо укладення зазначеного кредитного договору. 
01.09.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 був укладений договір № 387622-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), який підписано відповідачкою електронним підписом шляхом використання нею одноразового ідентифікатора G-6741. 
За умовами кредитного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 10000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності та зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом а також комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів. 
Умовами договору сторони узгодили строк кредиту 16 тижнів до 22.12.2021. Також умовами договору узгоджено розмір процентної ставки за кредитом в день 0,91358938, фіксована. Комісія за надання кредиту становить 1500,00 грн (п. 1 Договору).
Сторони також погодили графік платежів, відповідно до якого позичальник зобов`язана сплачувати заборгованість рівними платежами у розмірі по 2350,00 грн. Дата першого платежу 15.09.2021, дата останнього платежу 22.12.2021. Кількість платежів визначено вісім. 
Перерахування відповідачці ОСОБА_1 01.09.2021 кредитних коштів в сумі 10000,00 грн підтверджується платіжним дорученням № 31310 від 01.09.2021 про перерахування ТОВ «Бізнес Позика» отримувачу через додаток Приват-24 АТ КБ «ПриватБанк» коштів у розмірі 10000,00 грн, призначення платежу: перерахування коштів ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , відповідно до кредитного договору № 387622-КС-001 від 01.09.2021.
Також з інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 26.12.2025, що надійшла на виконання ухвали суду про витребування доказів, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 та відкрито банківський рахунок № НОМЕР_3 . Також випискою по зазначеному банківському рахунку підтверджено операцію зарахування 01.09.2021 коштів у розмірі 10000,00 грн від ТОВ «Бізнес Позика»за кредитним договором № 387622-КС-001 від 01.09.2021.
Наявність кредитної заборгованості та її розмір представник позивача підтверджує довідкою про стан заборгованості та розрахунком заборгованості за кредитом.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 387622-КС-001 від 01.09.2021 встановлено, що 21.09.2021 відповідачка сплатила платіж у розмірі 2350,00 грн, з яких було зараховано: 1370,40 грн – на погашення процентів; 979,60 грн – комісії. 29.09.2021 сплатила 2350,00 грн, з яких: 1279,04 грн – проценти; 520,40 грн – комісія; 550,56 грн – основний борг за кредитом. 26.10.2021 сплатила 587,50 грн, які були зараховані на погашення основного боргу за кредитом. 27.10.2021 сплатила 2600,00 грн, з яких: 1349,27 грн – проценти; 1250,73 грн – основний борг. 29.10.2021 сплатила 1800,00 грн, з яких: 1073,40 грн – проценти; 726,60 грн – основний борг. В подальшому до закінчення строку дії договору відповідачкою погашення заборгованості за кредитом відповідно до Графіку платежів не здійснювалось. 
Позивачем з 01.09.2021 по 22.12.2021 протягом строку кредитування було нараховано відсотки за процентною ставкою 0,91358938 % в день на залишок заборгованості по основній сумі кредиту. Після закінчення строку договору відповідачка також не сплатила жодного платежу на погашення заборгованості за кредитом. 
Відповідно до наданого суду розрахунку станом на 30.10.2025 сума заборгованості відповідачки за кредитним договором склала 10409,49 грн, з яких 6884,61 грн – прострочені платежі по кредиту; 3524,88 грн – прострочені відсотки (плата) за користування кредитом. 
Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».
Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір ? домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Такий висновок відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
За ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Наведені вище положення цивільного законодавства у своєму взаємозв`язку дають підстави для висновку, що істотними (необхідними) умовами кредитного договору є предмет – грошові кошти (кредит), проценти за користування кредитом та строк, на який надається кредит, а також порядок повернення кредиту та сплати процентів. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів становлять основне грошове зобов`язання, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. 
Кредитний договір може містити й інші умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки під час строку кредитування, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг, припинення кредитування, розірвання договору тощо. 
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підставі поданих позивачем доказів судом встановлено, що 01.09.2021 між позивачем ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями та документами з використанням ІТС Товариства, у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено Договір № 387622-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), який підписано позичальницею електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора G-6741.
За змістом кредитного договору сторони погодили усі його істотні умови, зокрема: суму кредиту 10000,00 грн, строк кредитування 16 тижнів, термін дії договору до 22.12.2021, плату за кредит (відсотки на залишок кредитного боргу) за процентною ставкою в розмірі 0,91358938 % в день. Умовами договору також передбачено комісію за надання кредиту – 1500,00 грн. 
Кредитодавець у день укладення договору 01.09.2021 через додаток Приват-24 АТ КБ «ПриватБанк» перерахував зі свого рахунку на банківську картку відповідачки за номером НОМЕР_2 кредитні кошти в сумі 10000,00 грн. Належність зазначеної банківської картки відповідачці та зарахування коштів кредиту на її банківський рахунок підтверджено інформацією АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідачка ОСОБА_1 порушила Графік платежів, наведений у п. 3 Договору, частково сплативши борг за кредитом. 
В подальшому свої зобов`язання за договором відповідачка не виконала та починаючи з 28.10.2021 не здійснила жодного платежу на погашення заборгованості за кредитом. 
Так, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 387622-КС-001 від 01.09.2021 на кінець строку кредитування 22.12.2021, відповідачці нараховано заборгованість у загальній сумі 10409,49 грн, з яких: 6884,61 грн – сума прострочених платежів по кредиту; 3524,88 грн – сума прострочених платежів по процентам. Позивач припинив нарахування відсотків 22.12.2021 – день закінчення строку дії договору.
Суд перевірив нарахування відсотків на залишок кредитної заборгованості за ставкою, визначеною в договорі та не встановив завищеного розміру процентів чи іншого (відмінного від умов договору) способу їх нарахування. Таким чином, наданий позивачем розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та відповідає з`ясованим обставинам. 
Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню на заявлену позивачем суму стягнення 10409,49 грн.
Оскільки позовні вимоги задовольняються повністю, то за правилами ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. 
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 387622-КС-001 від 01.09.2021 в розмірі 10409 (десять тисяч чотириста дев`ять) грн 49 коп. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повні найменування сторін та інших учасників справи:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: б-р Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133,
відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя       В.В.Хасанова