Справа № 591/13310/25	

Провадження № 2-а/591/681/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.
при секретарі - Устименко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Пасюта Олександра Олеговича 
про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності– 

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Пасюта Олександра Олеговича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позовна заява мотивована тим, що він не вчиняв правопорушення, за вчинення якого його притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою та остання винесена з грубим порушенням процесуальних вимог, а тому просить суд скасувати постанову та справу про адміністративне правопорушення - закрити. В обґрунтування позовних вимог посилається на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП. 
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав зазначених у позові, просить суд його задоволити. Суду пояснив, що поліцейські звернули увагу лише на його машину, а поряд іхали і інші машини.
Відповідачі: Департамент патрульної поліції, поліцейський 2 взводу 1 роти 1 батальйону Пасюта О.О. про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представники до суду не з`явилися. 
Департамент патрульної поліції подав відзив на позовну заяву. Вважає, що постанова законна та обгрунтована. Просить суд в позові відмовити.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, переглянувши відеозапис, що міститься на диску долученому до відзиву на позовну заяву, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Серія ЕНА №6140713 від 13.11.2025 року, 13.11.2025 року близько 08-19 год. в м. Суми вул. Харківська поблизу будинку №2/2 було виявлено та зупинено транспортний засіб Ford C-Max Trend, номерний знак НОМЕР_1 , водій керуючи транспортним засобом на регульованому пішохідному переході здійснив рух на заборонений сигнал світофора, а саме жовтий, правопорушення зафіксоване на відеореєстратор Xiaomi моделі Yi Car DVR та Motorola Solutions 471214, чим порушив вимоги п.8.7.3. г ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306.
Вказаною постановою позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення розмірі 510 грн..
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частин першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно із пунктів 8, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно із частиною першою статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП.
Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (стаття 53 Закону України «Про дорожній рух»).
Одночасно з цим, провадження у справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом частин першої-третьої статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Вказане кореспондує нормам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (надалі - Інструкція), яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, тоді як в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення посадова особа зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладено на суб`єкта владних повноважень. 
Порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху зафіксовано не в автоматичному режимі, на відео реєстратор Xiaomi моделі Yi Car DVR. 
Таким чином, з приведеного вбачається, що при ухваленні оскаржуваної постанови в уповноваженої особи Департаменту патрульної поліції були достатні підстави вказувати на вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.
При цьому, вказаний відеозапис зазначений в якості доказу у оскаржуваній постанові, а тому вважати відеозапис зі службового відеореєстратора Xiaomi Yi Car DVR, неналежним доказами у даній справі, у суду немає підставі, а відтак такий доказ є належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Будь-які належні і допустимі докази, які б спростовували приведені вище висновки, позивачем суду не надано.
Підсумовуючи приведене вище, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суд вважає, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА №6140713 від 13.11.2025 року, якою відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, є обґрунтована.
На підставі викладеного та керуючись  ст.ст. 2, 5-11, 72-77, 78, 159-162, 165, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Пасюта Олександра Олеговича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення. 

СУДДЯ   А.Я. КЛИМЕНКО