Номер провадження 3-зв/243/6/2026
Номер справи 933/388/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» травня 2026 року Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Хаустова Т.А., розглянувши Заяву представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката СЕРГЄЄВА Андрія Михайловича про відвід судді Олександрівського районного суду Донецької області ПОПОВИЧ Ігоря Анатолійовича від розгляду адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

06 травня 2026 року в провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від Дніпровського апеляційного суду надійшла Заява представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвоката Сергєєва Андрія Михайловича про відвід судді Олександрівського районного суду Донецької області Попович Ігоря Анатолійовича від розгляду адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, яка обґрунтована тим, що Олександрівським районним судом Донецької області в складі судді Попович І.А. здійснюється розгляд справи № 933/388/26 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП.
Під час розгляду справи № 933/388/26 в судовому засіданні 09 квітня 2026 року суддею Попович І.А. було повідомлено, що ним у складі суду в справі № 933/373/26 вже притягувався ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за 172-20 ч. 3 КУпАП за фактом перебування у нетверезому стані в той же день 06 березня 2026 року, як і за обставинами цієї справи № 933/388/26. Про що свідчить винесена Постанова суду від 11 березня 2026 року. При цьому суд зазначив, що ОСОБА_2 вказану постанову суду не оскаржив, за обставинами тієї справи з результатами огляду на стан сп`яніння був згодний, штраф сплатив.
Слід зазначити, що вказану Постанову до матеріалів справи поліцейський, який склав протокол відносно ОСОБА_2 за ст. 130 ч.2 КУпАП не долучав. Будь-яких клопотань про її долучення учасниками справи не заявлялось.
Тобто, фактично судом було самостійно долучено копію Постанови суду, як доказ, до матеріалів справи № 933/388/26 та оголошено її наявність як обставину винуватості особи.
Такі дії з боку суду позбавляють права особи, яка притягається до відповідальності, на справедливий розгляд справи об`єктивним та безстороннім судом.
Таким чином, поведінка судді, яка спрямована на порушення прав та свобод учасників справи, порушення суддею приписів чинного законодавства та основоположних принципів та засад судочинства, та зокрема принципу правової визначеності, є грубим нехтуванням гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № З-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10л. 9).
За таких умов, сторона захисту зауважує, що суд допустив суттєве  порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Вказані відомості є тими обставинами, які викликають суми неупередженості та безсторонності судді по даній справі.
Дії судді Попович І.А. щодо відшукування доказів на користь обвинувачення, перешкоджає належному та справедливому розгляду даної справи незалежним і безстороннім судом, як це гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина, прийнятою 04 листопада 1950 року і ратифікованою Україною 17 липня 1997 року та набрала чинності 11 вересня 1997 року, та викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості особи, яка здійснює правосуддя.
Зважаючи на порушення суддею прав Верповського С.С. на справедливий розгляд справи об`єктивним та безстороннім судом, права на захист та принципу рівності сторін процесу, вважає, що не забезпечивши достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу безсторонності судді, неможливо досягти дієвості судового розгляду при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, через що наявні обґрунтовані підстави для відводу судді по цій справі.
Відтак, вважає, що суддя Олександрівського районного суду Донецької області Попович І.А. не може здійснювати правосуддя в цій справі, оскільки подальша його участь в судовому розгляді лише перешкоджатиме належному та об`єктивному вирішенню даної справи та надалі порушуватиме права ОСОБА_2 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист та принципу рівності сторін процесу.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив.
Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвокат Сергєєва А.М. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив.
Суддя Олександрівського районного суду Донецької області – Попович І.А. у судове засідання не з`явився. Надав до суду Заяву про розгляд справи без його участі.
Перевіривши доводи Заяви про відвід, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 березня 2026 року в провадження судді Олександрівського районного суду Донецької області Попович І.А. надійшла адміністративна справа № 933/388/26, провадження № 3/933/318/26 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
09 квітня 2026 року представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвокат Сергєєв Андрій Михайлович заявив Заяву про відвід судді Олександрівського районного суду Донецької області Попович Ігоря Анатолійовича від розгляду адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, оскільки під час розгляду справи № 933/388/26 в судовому засіданні 09 квітня 2026 року суддею Попович І.А. було повідомлено, що ним у складі суду в справі № 933/373/26 вже притягувався ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за 172-20 ч. 3 КУпАП за фактом перебування у нетверезому стані в той же день 06 березня 2026 року, як і за обставинами цієї справи № 933/388/26. Про що свідчить винесена Постанова суду від 11 березня 2026 року. При цьому суд зазначив, що ОСОБА_2 вказану постанову суду не оскаржив, за обставинами тієї справи з результатами огляду на стан сп`яніння був згодний, штраф сплатив.
Слід зазначити, що вказану Постанову до матеріалів справи поліцейський, який склав протокол відносно ОСОБА_2 за ст. 130 ч.2 КУпАП не долучав. Будь-яких клопотань про її долучення учасниками справи не заявлялось.
Тобто, фактично судом було самостійно долучено копію Постанови суду, як доказ, до матеріалів справи № 933/388/26 та оголошено її наявність як обставину винуватості особи.
Такі дії з боку суду позбавляють права особи, яка притягається до відповідальності, на справедливий розгляд справи об`єктивним та безстороннім судом.
У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді, однак діючі КПК України, ЦПК України та КАС України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.
Разом з тим, приймаючи до уваги, що нормами чинного КУпАП питання щодо відводу та самовідводу судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення не врегульовані, проте, враховуючи, що відповідні питання врегульовані нормами КПК України, суд, застосовуючи принцип аналогії права, доходить висновку про необхідність при вирішенні Заяви представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвоката Сергєєва Андрія Михайловича про відвід судді Олександрівського районного суду Донецької області Попович Ігоря Анатолійовича від розгляду адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, виходити з положень ст.ст. 75-81 КПК України
Положеннями ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 75 КПК України у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
До таких обставин, зокрема, належить наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, судді або присяжного.
Статтею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 80 КПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим. Тобто відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, яка заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.
Відповідно до вимог ст. 81 КПК України в разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.
Згідно з ч. 1. ст. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.
Стаття 2 цього Закону передбачає що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.
Згідно ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», особа, вперше призначена на посаду судді, набуває повноважень судді після складення присяги судді, в якій мовиться, що особа, вступаючи на посаду судді, урочисто присягає Українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.
За положеннями п. 1 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.
Судді мають неухильно дотримуватися засад кримінального провадження, закріплених ст. 7 КПК України, маючи на увазі, що їх порушення дає об`єктивні підстави для сумніву у неупередженості та безсторонності суду.
Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Враховуючи практику ЄСПЛ, стосовно поняття «інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості» стосовно відводів суддів, то слід зазначити наступне.
Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує як презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвокат Сергєєва А.М. в обґрунтування своєї Заяви про відвід, посилається на те, що під час розгляду справи № 933/388/26 в судовому засіданні 09 квітня 2026 року суддею Попович І.А. було повідомлено, що ним у складі суду в справі № 933/373/26 вже притягувався ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за 172-20 ч. 3 КУпАП за фактом перебування у нетверезому стані в той же день 06 березня 2026 року, як і за обставинами цієї справи № 933/388/26. Про що свідчить винесена Постанова суду від 11 березня 2026 року, вказані обставини не є підставою для відводу, оскільки суддя повинен об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.
Підсумовуючи вищенаведене, суддя не погоджується з доводами Заяви представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвоката Сергєєва Андрія Михайловича про відвід судді Олександрівського районного суду Донецької області Попович Ігоря Анатолійовича від розгляду адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, вважає їх необґрунтованими, та приходить до переконання щодо наявності підстав для відмови у її задоволенні.
Керуючись ст.ст. 221, 246, 280 КУпАП, ст.ст. 75,76, 80-82 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні Заяви представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката СЕРГЄЄВА Андрія Михайловича про відвід судді Олександрівського районного суду Донецької області ПОПОВИЧ Ігоря Анатолійовича від розгляду адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП - відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Постанову складено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області       Т.А. Хаустова