Справа №: 398/1301/25	

провадження №: 2/398/196/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"04" травня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Молонової Ю.В.,
при секретарі Борозні Л.М.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача Гулого А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Приходько Ольга Михайлівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:
11.03.2025 ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Приходько О.М., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Батько перебував у другому шлюбі з ОСОБА_3 . Про те, що батько помер він дізнався лише влітку 2024 року. Відповідач про його смерть йому не повідомила. Після смерті батька лишилась спадщина у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 . Він намагався врегулювати з відповідачем питання спадкового майна, однак домовленості досягти не вдалось. Він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак 05.03.2025 нотаріус відмовив у прийнятті заяви у зв`язку з пропуском строку для її подання. Таким чином він вимушений звернутися до суду.
Ухвалою судді від 14.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
13.05.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позивач знав про смерть його батька ОСОБА_4 ще з дати його смерті, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки до цього часу ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні гострої респіраторної хвороби COVID-19 (ця хвороба і стала причиною смерті спадкодавця) в КНП «Олександрійська ЦРЛ», і позивачу було відомо про критичний стан здоров`я свого батька, який з кожним днем все погіршувався. 17.05.2021 року відповідачем одразу ж було повідомлено позивача про смерть його батька, і він був присутній, як і на день поховання ОСОБА_4 , так і на поминальному обіді на 9 днів смерті останнього. Донька відповідача ОСОБА_5 , за проханням позивача, надавала йому копії документів, зокрема і свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , ще у 2021 році, з метою оформлення позивачем спадкових прав. В матеріалах, долучених до позовної заяви, міститься довідка, яка видана виконавчим комітетом Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області 02.03.2023 року № 233, у якій містяться відомості осіб, які були зареєстровані зі спадкодавцем до дня його смерті. Як зазначав позивач, він дізнався про смерть його батька лише влітку 2024 року, водночас довідка селищної ради датована 02.03.2023 р., що свідчить про те, що позивач знав про смерть батька значно раніше, а на даний час намагається ввести в суд в оману щодо реальної дати, коли йому стало відомо про смерть спадкодавця, з метою приховання ним невжиття активних дій, які полягають у своєчасному зверненні із заявою про прийняття спадщини.
02.07.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначає, що дійсно влітку 2023 він довідався про смерть свого батька. Про те, що він не знав про смерть батька можуть підтвердити його донька ОСОБА_6 , а померлого онука, рідна племінниця померлого ОСОБА_7 , а також сестра позивача по матері ОСОБА_8 , яку померлий виховував з дворічного віку, які також не знали про його смерть. Відповідач йому жодного разу не телефонувала, про хворобу та смерть батька не повідомляла.
Ухвалою суду від 02.07.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Також позивач пояснив, що з батьком він майже не спілкувалися і не бачилися, іноді він дзвонив батьку, приблизно раз на півроку, іноді батько не брав слухавку. Коли востаннє спілкувався з батьком він не пам`ятає. Приблизно з кінця 2019 року він не приїжджав до м. Олександрія. Про смерть батька він не знав, відповідачка йому про це не повідомляла, дізнався лише влітку 2024 року від двоюрідної сестри батька. Більше 20 років батько мешкав з іншою жінкою. Йому не був відомий номер телефону жінки батька. На похоронах батька та на поминальному обіді на 9 днів ні він, ні його сестра, не були присутні. Після того, як дізнався про смерть батька, він намагався в позасудовому порядку домовитися з відповідачкою щодо прийняття спадщини, приїжджали до неї 3 рази, проте відповідачка не захотіла з ними розмовляти. 
Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, посилалися на доводи, викладені у відзиву на позовну заяву, у задоволені позову просили відмовити. Також відповідачка пояснила, що з покійним ОСОБА_9 вони проживали у цивільному шлюбі з 2002 року, у 2020 році зареєстрували шлюб. Спільних дітей у них не було. Проживали в с. Приютівка Олександрійського району. У чоловіка було захворювання на цукровий діабет. В квітні 2021 році він захворів на COVID-19 та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Позивач рідко спілкувався з батьком, востаннє приїжджав на 70-річчя батька, тобто за 8 років до його смерті. Чи дзвонив позивач батькові їй невідомо, сам батько до нього не дзвонив, вони майже не спілкувалися. Коли чоловік захворів вона подзвонила позивачу зі свого номеру телефону та повідомила про це, але він сказав, що працює. Коли чоловік помер вона також подзвонила позивачу і повідомила йому про смерть батька. Той відповів, що він працює і не приїде на похорон. Позивач не був присутній на похороні батька, проте приїжджав на поминки на 9 днів до них додому, сказав, що йому потрібна копія свідоцтва про смерть батька для виплати допомоги на роботі. Донька поїхала зробила копію свідоцтва про смерть і віддала позивачу і той поїхав. Десь через рік після того позивач приїжджав до неї з сестрою домовлятися про прийняття спадщини, проте вона не вийшла з ними балакати. Спадщину після смерті чоловіка вона ще не оформляла.
Приватний нотаріус у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, будь яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10).
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (а.с.11).
Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 05.01.2005, виданого міською радою м. Олександрія, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 (а.с.12).
Повідомленням приватного нотаріуса Приходько О.М. вих. № 96/01-16 від 05.03.2025, ОСОБА_1 повідомлено, що він пропустив строк прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України (а.с.13).
Згідно з копією довідки Виконавчого комітету Приютівської селищної ради від 02.03.2023 № 233, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , був зареєстрований з 10.03.2020 за адресою: АДРЕСА_3 , до дня своєї смерті – ІНФОРМАЦІЯ_2 . З ним спільно були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 16.03.1976 року по т.ч.; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 03.02.2005 року по т.ч.; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 30.09.2020 року по т.ч.; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 14.04.2005 року по т.ч.; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з 14.04.2005 року по т.ч. (а.с.14).
З копії трудової книжки серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 з 07.02.2012 року працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АСТ-Маркет» на посаді молодшого приймальника товарів (а.с.15-18).
Згідно із заявою, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріуса округу від 10.03.2025 року, ОСОБА_15 стверджує, що ОСОБА_1 , його дружина – ОСОБА_16 та його донька – ОСОБА_6 дійсно мешкають в належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_4 з 26 липня 2012 року по теперішній час (а.с.19).
Відповідно до повідомлення АТБ від 16.06.2025 № М-2025-3089, ОСОБА_1 додаткову оплачувану відпустку в зв`язку зі смертю рідних (батька) з 17.05.2021 по 26.05.2021 не оформлював. На 23.05.2021 на 1 день ОСОБА_1 оформлена відпустка без збереження заробітної плати за згодою сторін (а.с.109-110).
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 . Її батьками записані ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (а.с.148).
Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , ОСОБА_19 та ОСОБА_11 уклали шлюб 21.08.1993 року. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_20 (а.с.149).
Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 розірвали шлюб 09.08.2004 року (а.с.150).
Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , ОСОБА_22 та ОСОБА_21 зареєстрували шлюб 20.12.2006 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_23 (а.с.151).
Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.11.2023, ОСОБА_8 успадкувала 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_10 , 1942 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.153-158).
Згідно з повідомлення Другої олександрійської державної нотаріальної контори від 11.12.2025 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83575892, спадкова справа щодо спадкового майна ОСОБА_4 не заводилась (а.с.224).
Також, в судовому засіданні були допитані свідки. 
Так, допитана в якості свідка ОСОБА_24 пояснила, що вона є сестрою позивача по матері. Їх мати перебувала з померлим ОСОБА_4 у шлюбі 25 років, приблизно в 1996 році вони розлучилися. Про смерть вітчима вона дізналася від брата влітку 2022 року. Брат дізнався про смерть батька від племінниці батька ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_12 померла їх мати та приблизно в січні-лютому 2023 року вона звернулася до нотаріуса з приводу спадкування, який їй повідомив, що їм треба домовлятися з дружиною вітчима, оскільки вона є спадкоємицею після його смерті. Навесні 2023 року вони з братом поїхали до відповідачки, хотіли домовитися про частку квартири, яка належала вітчиму, проте відповідачка не захотіла з ними розмовляти. Потім вони ще 2 рази приїздили до відповідачки, але безрезультатно. Довідку про склад сім`ї №233 вона отримувала з братом для спадкування.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_25 пояснив, що був знайом з покійним ОСОБА_9 на протязі 25 років, вони товаришували. Його сина він не бачив, але знав про його існування. Зі слів ОСОБА_26 йому відомо, що вони з сином не спілкувалися. Він був присутнім на похоронах та чув як хтось сказав, що син не приїхав, бо зайнятий на роботі. Також він був присутнім на поминках на 9 день після смерті, приїздив син ОСОБА_26 , просив копію свідоцтва про смерть батька. Він возив на машині доньку відповідачки робити копію свідоцтва, яку потім віддала позивачу.
Допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що відповідачка є її матір`ю, позивач – син її вітчима. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер вітчим, його похорон був 18.05.2021. Позивач дзвонив на номер телефону матері, але слухавку взяла вона, він повідомив, що приїхати на похорон не може. Потім він приїжджав на поминки на 9 днів, просив копію свідоцтва про смерть. Вона з`їздила зробила копію свідоцтва та віддала позивачу. Зі слів матері їй відомо, що позивач з сестрою приїжджали до неї в 2022 році домовлятися про спадщину.
Допитана в якості свідка ОСОБА_27 пояснила, що близько 8 років товаришує з відповідачкою, знала померлого. Позивача бачила один раз на поминках на 9 день, він приїжджав до відповідачки за копією свідоцтва про смерть.
Допитана в якості свідка ОСОБА_28 пояснила, що є сусідкою покійної матері позивача, знає їх родину давно. Знала ОСОБА_26 – батька ОСОБА_29 , який пішов від них. Про смерть ОСОБА_26 вона дізналася зі слів покійної матері ОСОБА_29 в 2022 році. Також з її слів їй відомо, що про смерть батька ОСОБА_29 дізнався після спливу півроку з часу смерті, і на похоронах ОСОБА_29 не був присутній бо не знав.
Допитана в якості свідка ОСОБА_30 пояснила, що є племінницею покійного ОСОБА_31 , вона мешкає в с. Новий Стародуб. Після того, як ОСОБА_26 пішов з родини вона з ним не спілкувалася, проте він декілька разів приїздив до її матері поки та була живою, яка померла у 2007 році. Про смерть ОСОБА_26 вона дізналася від брата в 2022 році. Чи був присутній ОСОБА_29 на похороні йому не відомо.
Вирішуючи заявлений позов по суті суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 24.01.2020 по справі №192/1663/17 зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
В постанові Верховного Суду від 11.11.2020 від 7750/262/20 суд дійшов висновку, що саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.
У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що єдиною обставиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач зазначає те, що він не знав про смерть батька, а дізнався лише влітку 2024 року. У відповіді на відзив позивач зазначає, що дізнався про смерть батька влітку 2023 року. В той же час, згідно пояснень свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_5 та ОСОБА_27 , позивач приїздив на поминки на 9 день після смерті батька. Крім того, свідок з боку позивача ОСОБА_24 , яка є його сестрою, пояснила, що про смерть батька вони з позивачем дізналися влітку 2022 року. Таким чином, пояснення позивача є непослідовними та такими, що викликають сумніви у їх достовірності.
Інших підстав, які б вказували на існування об`єктивних та непереборних труднощів, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини з 2021 року до 2025 року позивачем не зазначено, доказів суду не надано.
Також, суд враховує тривалість неподання заяви про прийняття спадщини і після закінчення шестимісячного строку, передбаченого статтею 1270 ЦК України, дотримання позивачем такої засади цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).
Отже, враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині продовження строку для прийняття спадщини.
Враховуючи, що в задоволені позову відмовлено судові витрати позивача залишити за ним.
Представник відповідача 12.05.2025 подав заяву про розгляд питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, тому питання витрат відповідача на даній стадії не вирішується.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволені позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 ), від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ), до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ( АДРЕСА_3 ), третя особа: Приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Приходько Ольга Михайлівна (Кіровоградська область, місто Олександрія, проспект Соборний, буд. 101), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.В. Молонова