ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/4992/25	Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М. 	
Провадження № 22-ц/817/208/26 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Хома М. В., Храпак Н. М., 
розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 607/4992/25 за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2025 року (ухвалене суддею Черніцькою І.М, повний текст якого складено 16 жовтня 2026 року) в справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
У березні 2025 року АТ «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк», позивач, апелянт) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов обґрунтовано тим, що 30 жовтня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до АТ «Альфа-Банк», назву якого змінено на АТ «Сенс Банк», з метою отримання банківських послуг.
30 жовтня 2021 року підписанням оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501382518 відповідач запропонував банку укласти угоду про надання споживчого кредиту. Підставою для Угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в банку, що укладений між банком та відповідачем. Підписанням оферти, відповідач беззаперечно підтвердив, що перед укладення угоди ознайомлений, у тому числі, у письмові формі: з всією інформацією, необхідною для прийняття рішення щодо отримання кредиту; з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами; з інформацією, зазначеною у ч.2 ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Також 30 жовтня 2021 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501382518 банк прийняв пропозицію відповідача про укладення угоди про надання споживчого кредиту. Підписанням оферти повідомлено та погоджено, що тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на сайті банку. Підписання електронним підписом оферти відповідач засвідчив про отримання всієї інформації про умови кредитування. Всі документи підписані відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «1638» шляхом направлення 30 жовтня 2021 року на номер +380963626294, який належить відповідачу і зазначений ним як особистий. Кредитним договір укладений в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є дійсним та рівнозначним договору у письмові формі.
Згідно умов договору відповідач отримав кредит на суму 198000 грн, зі сплатою 36% процентів річних, до 01 листопада 2026 року. Відповідач належним чином не виконав умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 288196.00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 195534.91 грн та заборгованості за відсотками 92661.09 грн.
У зв`язку з наведеним позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту №501382518 від 30 жовтня 2021 року в розмірі 288196.00 грн та судові витрати.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2025 року позов АТ «Сенс Банк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №501382518 від 30 жовтня 2021 року в розмірі 183691.34 грн та судовий збір в розмірі 2204.29 грн. В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмови у стягненні заборгованості за нарахованими процентами, АТ «Сенс Банк», в інтересах якого діє адвокат Дворська А.Р., подало на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок щодо відсутності у позивача підстав для стягнення заборгованості по відсотках за користування коштами, у зв`язку із тим, що відповідач не підписував договір, проте отримав кошти в користування.
Зазначає, що 30 жовтня 2021 року між позивачем та відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501382518, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501382518, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту. Документи підписані позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «1638» шляхом направлення 30 жовтня 2021 року на номер позичальника НОМЕР_4.
Звертає увагу на те, що підписанням аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора позичальник підтвердив, що він ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту та погодився з умовами кредитування, видача коштів та користування відповідачем коштами підтверджується наданими виписками, матеріалами кредитної справи підтверджено, що всі відносини між відповідачем та банком, що не врегульовані Угодою, врегульовано Договором (про банківське обслуговування фізичних осіб), який визначає всі інші істотні умови надання та користування Кредитом, додатково до тих, що вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку: www.alfabank.com.ua (https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi) Архівна версія (з 01 жовтня 2021 року по 30 листопада 2021 року), на що Позичальник погодився. Умови кредитування, тарифи та інші умови, передбачені Публічною пропозицією АТ «Сенс Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, розміщені на сайті АТ «Сенс Банк», архівна версія (з 01 жовтня 2021 року по 30 листопада 2021 року) за посиланням: https://sensebank.ua/storage/files/publichnoe-predlozhenie-na-oformleniedbo-fl-z-01102021.pdf та є загальнодоступними.
У зв`язку з викладеним, позивач просить Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2025 року в частині відмови в стягненні заборгованості за нарахованими процентами скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі. Вирішити питання судових витрат.
27 січня 2026 на адресу Тернопільського апеляційного суду від ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Зачепіло З.Я., надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Відзив мотивований тим, що 30 жовтня 2021 року відповідачем та позивачем укладено угоду про надання споживчого кредиту. Вимоги позивача про стягнення заборгованості вважає необґрунтованими, не доведеними належними та допустимими доказами. Позивач належним чином не обґрунтував заявлену суму, не вказав із чого вона складається. Також вважає, що з оферти неможливо встановити угоду двох сторін щодо істотних умов договору. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, є одностороннім розрахунком стягувача та повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Розрахунок заборгованості не підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які зазначені у позові. Нарахування відсотків за користування кредитом у значному розмірі є незаконним.
У зв`язку з наведеним, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Учасники в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.
Враховуючи викладене та з метою недопущення порушень процесуальних строків, відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Апеляційна скарга подана лише в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом, а тому в іншій частині рішення колегією суддів не переглядається.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено наступні обставини.
Позивачем надано Оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501382518 від 30 жовтня 2021 року згідно якої ОСОБА_3 запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання споживчого кредиту. Підставою для угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком на наступних умовах: 
- тип кредиту - кредит готівкою; 
- сума кредиту - 198000 грн; 
- процентна ставка - 36%;
- тип ставки - фіксована. Процентна ставка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди; 
- строк кредиту - 60 місяців.
Відповідно до п.2 Оферти, дата повернення Кредиту - 01 листопада 2026 року. Для повернення заборгованості за Угодою запропоновано використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку, ЄДРПОУ 23494714.
Згідно п.3 Оферти, кредит надається позичальнику для власних потреб, розмір - 198000 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Альфа-Банк», ЄДРПОУ 23494714.
Позивач посилається на те, що 30 жовтня 2021 року АТ «Альфа-Банк» акцептував пропозицію ОСОБА_2 на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №501382518 від 30 жовтня 2021 року на умовах, визначених офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501382518 від 30 жовтня 2021 року.
Додатком №1 до Угоди про надання споживчого кредиту №501382518 від 30 жовтня 2021 року є Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, яким встановлено періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.
Паспорт споживчого кредиту містить умови про розмір надання кредиту, строк надання, процентну ставку та інші умови, які зазначені в Угоді про надання споживчого кредиту № 501382518 від 30 жовтня 2021 року.
Відповідно до довідки АТ «Сенс Банк» про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_2 , з яким укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», ідентифікований АТ «Сенс Банк». Акцепт договору позичальником здійснено за номером телефону НОМЕР_3 , на який 30 жовтня 2021 року було відправлено одноразовий ідентифікатор.
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».
Згідно положень п.1.2 Статуту АТ «Сенс Банк», затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-банку» від 12 серпня 2022 року, банк створений у формі акціонерного товариства та є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа-Банк», код ЄРДПОУ 23494714, який відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 28 квітня 2018 року змінив тип акціонерного товариства з публічного на приватне, а також змінив назву з ПАТ «Альфа -банк» на АТ «Альфа банк» та є його правонаступником.
Як встановлено із меморіального ордера №666387961 від 01 листопада 2021 року, на рахунок ОСОБА_2 було перераховано кошти у розмірі 198000 грн, призначення платежу: перерахування коштів за кредитним договором №501382518 від 30 жовтня 2021 року, отримувач - ОСОБА_2 .
З виписки по особовому рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_2 з 30 жовтня 2021 року по 10 жовтня 2024 року слідує, що 01 листопад 2021 року на вказаний рахунок надійшли кошти у розмірі 198000 грн, призначення платежу: перерахування коштів за кредитним договором №500501382518 від 30 жовтня 2021 року.
З виписки також вбачається, що ОСОБА_2 частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, а саме: 01 грудня 2021 року на суму 1214.33 грн та 5940.00 грн, 04 січня 2022 року на суму 1250.76 грн та 5903.57 грн.
30 жовтня 2021 року позивачем направлено відповідачу вимогу про усунення порушень та сплату заборгованості протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані у несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме 288196 грн.
Судом першої інстанції встановлено та сторони в апеляційному порядку не оскаржують, що між позивачем та відповідачем на підставі укладеного кредитного договору №501382518 від 30 жовтня 2021 року виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, інших актів законодавства.
Більше того, сторона відповідача у відзиві на позов визнала факт укладення кредитного договору №501382518 від 30 жовтня 2021 року, однак заперечувала розмір заборгованості.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи апеляційний суд виходить з наступного.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст.203 ЦК України).
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Сенс Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших, електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Звертаючись до суду з позовом АТ «Сенс Банк» посилалося на те, що через неналежне виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором №501382518 від 30 жовтня 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 288196.00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 195534.91 грн та заборгованості за відсотками - 92661.09 грн.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що кредитний договір №501382518 від 30 жовтня 2021 року (оферта, акцепт), паспорт споживчого кредиту та графік платежів не містить відомостей про його підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який би відповідав вимогам закону «Про електронну комерцію» та закону «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто в договорі відсутня відмітка про скріплення електронним підписом і його укладення дистанційно.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що кредитний договір №501382518 від 30 жовтня 2021 року не підписаний позичальником, тому визначені в ньому проценти не були погоджені сторонами, як і не погоджено строк кредитування та інші істотні умови кредитного договору, тому відсутні правові підстави для задоволення позову АТ «Сенс Банк» в повному обсязі, зокрема в стягненні заборгованості за відсотками.
Доводи апелянта про те, що Умови кредитування, тарифи та інші умови, передбачені публічною пропозицією АТ «Сенс Банк» розміщені на сайті АТ «Сенс Банк», архівна версія (з 01 жовтня 2021 року по 30 листопада 2021 року) за посиланням сайту банку та є загальнодоступними, колегія суддів відхиляє, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у позовній заяві, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.
У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Задовольняючи позов частково, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.
Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Сенс Банк» - залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити в межах, ними понесених.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.
Дата складення повного тексту постанови - 29 травня 2026 року.

Головуючий         О.З. Костів
Судді:          М.В. Хома
Н.М. Храпак