Справа № 139/216/26
Провадження № 3/139/46/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 травня 2026 року селище Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Ліщина Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у тексті - КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, 

У С Т А Н О В И В:
08.04.2026 з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Згідно з абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, у тому числі за ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 276 та ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП розглядається за місцем його вчинення у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (ч. 6 ст. 38 КУпАП).
Враховуючи наведене, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, а справа підвідомча Мурованокуриловецькому районному суду Вінницької області.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 626735, складеного 29.03.2026 о 00:37 год. за адресою: Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, с-ще Муровані Курилівці, вул. Єдності поліцейським Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, старшим сержантом поліції Волощук Я.А. (у тексті - протокол серії ЕПР1 № 626735 від 29.03.2026 та/або протокол про адміністративне правопорушення, та/або протокол), 29.03.2026 о 00:10 год. в селищі Муровані Курилівці, вул. Єдності, водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes Benz Е250Т, д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер та в медичному закладі водій відмовився, що зафіксовано на портативну боді камеру поліцейського, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився із зазначеними в матеріалах справи обставинами відносно нього і наявними доказами, оскільки вони не підтверджують ці обставини. Суду пояснив, що 28.03.2026 відпочивав з друзями в кафе, яке знаходиться по вулиці Єдності в селищі Муровані Курилівці. У кафе приїхав близько 19:00 год. автомобілем Mercedes Benz Е250Т, який залишив поряд на парковці. Оскільки планував вживати алкоголь, то попередньо домовився зі своїм другом ОСОБА_2 , який має посвідчення водія і право пересуватися у комендантську годину, що він завезе його після відпочинку додому. Близько двадцять четвертої години мав намір покинути заклад та повернутися додому, тому пішов до автомобіля забрати документи. В цей час до нього під`їхали працівники поліції, виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився, тому що не керував транспортним засобом, а сів в автомобіль, щоб забрати документи. Незважаючи на це працівники поліції склали на нього протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
На запитання судді повідомив, що двигун автомобіля був вимкнений, а запалювання увімкнув, тому що з вимкненим запалюванням в салоні не світить лампочка, а без освітлення не міг знайти документи. Припустив, що працівники поліції під`їхали до автомобіля з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного кольору, тому що в салоні світило світло і тому, що він порушує комендантську годину, про що вони сказали найперше.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Солоненко Б.М. у судовому засіданні із зазначеними в матеріалах справи обставинами та доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 також не погодився. Вважає, що працівники поліції не надали до суду жодного доказу, який би підтверджував факт того, що ОСОБА_1 29.03.2026 орієнтовно о 00:00 годині в селищі Муровані Курилівці по вулиці Єдності керував транспортним засобом. Тому у відповідності до вимог КУпАП та ПДР, ОСОБА_1 не зобов`язаний був виконувати вимогу працівника поліції про проходження огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння. Повідомив, що на відеозаписах з портативних відеореєстраторів поліцейських зафіксовано, що ними не був увімкнений спеціальний звуковий сигнал; вони не запитали ОСОБА_1 звідки і куди він їде; не вилучили в нього посвідчення водія, що зобов`язані були зробити при відстороненні від керування транспортним засобом.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що дружить з ОСОБА_1 з п`ятнадцятирічного віку. 28.03.2026 орієнтовно о 13:00 год. до нього на роботу в КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ», де він працює рентген-лаборантом, заїхав ОСОБА_1 та попросив, щоб він увечері відвіз його своїм автомобілем додому в с. Дерешова. Оскільки він має право пересуватися в комендантську годину, що підтверджується виданою з місця роботи довідкою від 05.01.2026, то погодився на прохання ОСОБА_1 . Біля 00:00 год. ОСОБА_1 зателефонував і повідомив, що кафе вже зачиняється, тому він може їхати, щоб завезти його додому. Він приїхав та відвіз його своїм автомобілем додому. ОСОБА_1 йому розповів, що працівники поліції склали відносно нього протокол і постанову про адміністративні правопорушення. Оскільки був вихідний день (субота), то він зранку забрав зі стоянки автомобіль ОСОБА_1 і поїхав ним до нього додому в с. Дерешова, звідки його привіз в селище Муровані Курилівці сусід ОСОБА_1 ОСОБА_3 .
Дослідивши та оцінивши наявні у даній справі матеріали за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про відсутність доказів складу адміністративного правопорушення, вміненого в вину ОСОБА_1 , яке кваліфіковане працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з абз. 25 п. 1.10. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами) (у тексті також Правила дорожнього руху та/або ПДР) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до положень абз. 1, 3, 4 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами) судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (із змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) (провадження № К/9901/21130/18) зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
За змістом ст. ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, у якому фіксуються обставини вчиненого правопорушення, і який є підставою для розгляду справи в суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена спеціальна форма і вимоги до його змісту, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративного правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчинення адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість встановити суб`єктивну сторону правопорушення, із вказівкою на усі її складові, необхідні для розгляду справи, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, свідків; фіксуються вчинені процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. Тобто підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної посадової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.
Положеннями ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (із змінами), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (із змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, а також диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом і подальшого виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння. Лише після доведеності обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння адміністративне правопорушення вважається вчиненим, що зобов`язує поліцейського скласти протокол про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Із досліджених під час судового розгляду відеозаписів, зроблених за допомогою портативних відеореєстраторів працівників поліції вбачається наступне:
- не зафіксовано факту руху і подальшої зупинки автомобіля марки Mercedes Benz Е250Т, д. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , оскільки працівник поліції підходить до автомобіля, який не перебуває у русі, а стоїть з увімкненим запалюванням, і з вимкненим двигуном; на місці водія автомобіля перебуває ОСОБА_1 ; 
- склавши протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейський не здійснив тимчасове вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія, що є порушенням ч. 1 ст. 265-1 КУпАП і п. п. 1, 2 розділу XII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (із змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (у тексті - Інструкція № 1395), згідно з якими у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення. За наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене КУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, поліцейські тимчасово вилучають посвідчення водія, виготовлене на бланку, та/або уносять до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відомості про це, які засобами центральної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС вносяться до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення (стаття 265-1 КУпАП). При тому, у п. 15 протоколу зроблено запис, що посвідчення водія не вилучалось. Згідно п. 16 протоколу, тимчасовий дозвіл на право користування транспортним засобом не видавався. Тимчасове вилучення посвідчення водія і обмеження пересування транспортного засобу є превентивними заходами поліції, які передбачені ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію». Аналіз норм ст. ст. 260, 265-1, 266 КУпАП та ст. ст. 30, 31 Закону України «Про національну поліцію» дає підстави для висновку, що застосування таких превентивних заходів у випадку наявності для цього передбачених чинним законодавством підстав є обов`язком поліцейського;
- на запитання ОСОБА_1 про докази керування ним автомобілем працівник поліції повідомив, що це зафіксовано на їх портативні відеореєстратори, запис з яких він в даний час не має технічної можливості відтворити, а також на камери відеоспостереження, розміщені на приміщеннях торгівельного комплексу, на території якого вони перебувають; зі всіма відеозаписами він зможе ознайомитися в суді. При тому, на записах з портативних відеореєстраторів поліцейських не зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем, а записів з камер відеоспостереження, розміщених на приміщеннях торгівельного комплексу, працівники поліції до матеріалів справи не долучили. Водночас на звернення адвоката Солоненка Б.М. ФОП ОСОБА_4 листом щодо надання копії відеозапису за 29.03.2026 з камер відеоспостереження, розташованих на території торгівельного комплексу приміщень за адресою: селище Муровані Курилівці, вулиця Єдності, 5б повідомив, що встановлений комплекс відеоспостереження на торгівельних приміщеннях надає можливість зберігати та відтворювати відеозаписи упродовж 7 діб від часу запису. На даний час відеозаписи з камер відеоспостереження за 29.03.2026 відсутні, оскільки системою були видалені автоматично о 00 год. 06.04.2026.
Оскільки досліджені в судовому засіданні під час розгляду справи надані працівниками поліції докази не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то він не був зобов`язаний проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, тому мав право від нього відмовитися, яким скористався.
Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Всупереч приписам вказаної норми КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 протокол не підтверджений жодними фактичними даними, на підставі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила його вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Підсумовуючи зазначене, враховуючи такі засади судового провадження як диспозитивність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини особи, суд приходить до висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинення якого вмінено в вину ОСОБА_1 .
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене, провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.
У зв`язку з закриттям справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, тому судовий збір з нього не справляється.
Керуючись ч. 1 ст.130, ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:
Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Суддя Тарас ЛІЩИНА