Справа № 689/345/26
2/689/381/26 
РІШЕННЯ
Іменем України

12.05.2026 року         селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого-судді Кульбаби А.В.,
за участю
секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ярмолинці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 12359,85 грн. за кредитними договором №08.09.2023-100000760 від 08.09.2023.
На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 08.09.2023 між ТОВ "Споживчий центр" і ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (оферти) № 08.09.2023-100000760, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 6 000 гривень на строк 70 днів, з кінцевим терміном повернення до 16.11.2023, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,3% за один день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, а також комісії, пов"язаної з наданням кредиту в розмірі 15% від суми кредиту, що дорівнює 900 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого, станом на 05.03.2026, виникла заборгованість в сумі 12 359,85 грн., з них: по кредиту - 6 000 грн., по відсотках за користування кредитом - 5459,87 грн., по комісії - 900 грн.
В судове засідання сторони, які у встановленому порядку оповіщені про час, день і місце розгляду справи, не з"явилися.
Представник ТОВ Споживчий центр в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив справу розглянути у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 26.03.2025 подав подав до суду відзив, в якому зазначив, що вважає позовні вимого безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне: ненадання доказів існування заборгованості. Позивачем не надано оригіналу кредитного договору, підписаного мною, а лише витяг з правил та анкета-заява, що не є належним договором, керуючись статтями 207,634 Цивільного Кодексу України. Згідно закону України «Про споживче кредитування», стаття 11, де йдеться про заборону вимагати платежі за надання кредиту. Позивач вимагає незаконо 900 гривень за надання кредиту. Керуючись Законом України N?3498-IX кредитор не має права нараховувати відсотки понад 1% на день. Позивач, порушивши цей закон, нараховував 1.3% на день. 
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 08.09.2023 між ТОВ "Споживчий центр" і ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (оферта) № 08.09.2023-100000760, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 6 000 гривень на строк 70 днів, з кінцевим терміном повернення до 16.11.2023, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,3% за один день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, а також комісії, пов"язаної з наданням кредиту в розмірі 15% від суми кредиту, що дорівнює 900 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого, станом на 05.03.2026, виникла заборгованість в сумі 12 359,85 грн., з них: по кредиту - 6 000 грн., по відсотках за користування кредитом - 5459,87 грн., по комісії - 900 грн.
Зазначені обставини підтверджуються: пропозицією про укладення кредитного договору (крединої лінії) (оферта) № 01.09.2024-10000970 від 01.09.2024 (а.с.12-18); довідкою - розрахунком (а.с. 8); анкетою позичальника (а.с. 17).
ОСОБА_1 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором С617, а ТОВ «Споживчий центр» 08.09.2023 року перерахувало суму кредиту в розмірі 6 000 грн. на вказану відповідачем платіжну картку № НОМЕР_1 за допомогою системи LiqPay.(а.с.31).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу частини 2 статті 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту. Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.
Наданими позивачем доказами підтверджується укладення між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем кредитного договору у письмовій формі у вигляді окремого документа, підписаного обома сторонами в електронній формі, який містить усі істотні умови договору, зокрема, щодо сплати процентів за користування коштами.
Відповідач належним чином своїх зобов`язань за договором не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Суд не бере до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві, а саме: твердження відповідача про те, що вищевказаний кредитний договір не укладений у письмовій формі, тому він є нікчемним на підставі статті 1055 ЦК України, суд до уваги не бере та відхиляє.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку,визначеному статтею 12 цього Закону. Вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов?язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Отже, Кредитний договір (оферта) №08.09.2023-10000760 від 08.09.2023 укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором С617 08.09.2023 о 10:27 ОСОБА_1 , тобто вважається укладеним у письмовій формі.
Так, відповідно до п.9 Заявки (а.с.19) Договору комісія за надання кредиту: 900 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово, а згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов?язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року по справі № 496/3134/19 у п. 31.18. зробила наступний правовий висновок, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Отже, нарахування комісії в сумі 900 грн. відповідно до п.9 Заявки (а.с.19) не суперечить чинному законодавству України.
Відповідач не надав жодного належного доказу того, що кредит ним не отримувався або договір не укладався. Посилання відповідача на незаконність стягнення комісії за надання кредиту є безпідставними, оскільки умови щодо сплати комісії були погоджені сторонами при укладенні договору, а доказів визнання таких умов недійсними суду не подано. Доводи відповідача щодо неправомірності нарахування процентів понад 1% на день не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому розрахунок заборгованості, поданий позивачем, відповідачем документально не спростований.
Отже, суд дійшов висновку, що відзив відповідача не містить обставин та доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, яка набрала чинності 24 грудня 2023 року згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроєкту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов?язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положения повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроєкту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5 розділу | цього Закону (яким, зокрема, доповнено п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
У справі, що переглядається, кредитний договір №08.09.2023-100000760 укладено 08.09.2023, тобто, до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» та продовжив свою дію після набрання чинності цим Законом, а тому строк дії п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України 1 «Про споживче кредитування» поширюється на вказаний договір. Тому товариством в строк до 16.11.2023 правомірно застосовано денну відсоткову ставку в розмірі 1,3%, проте з 20.08.2024 денна процентна ставка має становити не більше 1%. 
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором (оферти) № №08.09.2023-10000760 від 08.09.2023 не виконав, борг не погасив, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість в сумі 12 359,85 грн.
З огляду на викладене, необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №08.09.2023-10000760 від 08.09.2023 в розмірі 12 359,85 грн., з них: по кредиту - 6 000 грн., по відсотках за користування кредитом - 5459,87 грн., по комісії - 900 грн.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі2662,40 грн.
На підставі ст. 526, 610, 1054 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 206, 263-265 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032 м.Київ вул.Саксаганського,133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833) заборгованість за Кредитним договором (оферти) № 08.09.2023-100000760 від 08.09.2023 в розмірі 12 359,85 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять ) гривень 85 копійок, яка складається з тіла кредиту - 6 000 грн., процентів - 5459,87 грн., комісії - 900 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032 м.Київ вул.Саксаганського,133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833) судовий збір в розмірі 2662,40 (дві тисячі шітсот шісдесят дві гривні сорок копійок).
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя     Андрій КУЛЬБАБА