21.05.26
22-ц/812/1216/26
Справа №472/1016/25
Провадження № 22-ц/812/1216/26
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А
Іменем України
21 травня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - Яворської Ж.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»
на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2026 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Тустановським А.О., повний текст складено того ж дня, у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі – ТОВ "Бізнес Позика") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 17 липня 2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 був укладений Договір № 357464-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору ТОВ «Бізнес Позика» надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. 
Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,07766643 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 . 
ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором № 357464 КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти у сумі 4160 грн.
Станом на 08 серпня 2025 року заборгованість за договором №357464-КС-001 від 17 липня 2021 року, становить 25553,13 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 15 087,80 грн;суми прострочених платежів за комісією - 465,33 грн.
Враховуючи вищевикладене просили стягнути на їх користь із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 553,13 грн, а також судові витрати.
Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТОВ "Бізнес Позика" заборгованість за Договором № 357464-КС-001 про надання кредиту від 17 липня 2021 року, що становить 20800 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 10 000 грн, з суми прострочених платежів по процентах 10 334,67 грн та суми прострочених платежів за комісією в розмірі 465,33 грн, суму сплаченого судового збору у розмірі 1971, 81 грн.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції вважав доведеними обставини укладення між відповідачем та позивачем кредитного договору, зміст якого підтверджує узгодження умов кредитного договору щодо розміру та порядку повернення тіла кредиту, а також щодо розміру та порядку сплати процентів, їх виду, комісії за надання кредиту, та обставини отримання відповідачем коштів за ним, а тому позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 10 000 грн, за процентами в сумі 10 334,67 грн та суми прострочених платежів за комісією в розмірі 465,33 грн.
Щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у сумі 10 334,67 грн суд першої інстанції виснував, що відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 357464-КС-001 позичальника ОСОБА_1 за період користуванням кредиту позичальнику було нараховано проценти в розмірі 15087,80 грн та на виконання умов договору відповідач здійснив часткову оплату за Договором, а саме 31.07.2021 року та 14.08.2021 року на загальну суму 4160,00 грн., з яких 3125,33 грн. було зараховано в сплату відсотків за користування кредиту. 
Згідно графіку платежів зазначеного в Договорі № 357464-КС-001 від 17.07.2021 року, проценти за користування кредитом становлять 13 460,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача відповідно до умов Договору.
Отже, заборгованість за процентами складає 10 334,67 гр., з врахуванням часткової сплати відповідачем процентів (13460,00 грн. (нараховані відсотки) - 3125,33 грн.). 
В апеляційній скарзі ТОВ «Бізнес Позика», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» суми заборгованості по процентам за користування кредитом, а саме: змінити стягнену суму з 601,80 гривень на нову суму 15 087,80 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відсотки по кредитному договору №357464-КС-001 нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам ЦК України, умовам Договору про надання кредиту та Правилам. 
Так вказували, що сторони уклали Договір № 357464-КС-001 про надання кредиту (кредитний договір) на наступних умовах: 1. Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» та Договором про надання кредиту; тип кредиту: кредит; строк кредиту: 24 тижнів; процента ставка: в день 1,07766643, фіксована; комісія за надання кредиту : 1 500 грн; загальний розмір наданого кредиту: 10 000 грн; термін дії договору: до 01.01.2022 року орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 24 960,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 7257,47 процентів. 
Пунктом 2 Договору визначено: «Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів». Згідно графіку платежів було погоджено, що якщо позичальник сплачує заборгованість згідно графіка платежів (без порушень), то треба сплатити по Договору 24 960,00 грн з яких по процентах - 13 460,00 грн., оскільки з кожним платежем сума загального боргу на яку нараховується кожного дня проценти зменшується.
Отже, загальна сума до сплати по відсоткам дійсно становила би 13 460,00 грн лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів. 
Однак, відповідачем було сплачено лише частково (на суму 4 160,00 грн., з яких по процентам 3 125,33 грн.) на погашення кредиту за Договором № 357464-КС-001 про надання кредиту, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту і збільшення загального розміну нарахованих процетів за період користування кредитом, оскільки проценти нараховуються щоденно на фактичний залишок по тілу кредиту.
З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що проценти за користування кредитом за відсотковою ставкою в розмірі 1,07766643% нараховані Позивачем на залишок заборгованості по тілу кредиту чітко в межах дії Договору, а саме з 17.07.2021 р. по 01.01.2022 роки включно. 
Також, з розрахунку видно, що штрафні санкції за неналежне виконання умов договору не нараховувались та не входять до складу позовних вимог, а проценти за користування кредитом після 01.01.2022 року не нараховувались і вже як видно, що вже 02.01.2022 року їх розмір залишився незмінним - 15 087,80 грн (з врахування сплачених сум). На підставі викладеного вбачається, що розрахунок заборгованості наданий позивачем по кредитному договору №357464-КС-001 повністю відповідає умовам договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам статей 1048 та 1056-1 ЦК України.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Про розгляд справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 стаття 4 ЦПК України).
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.
Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у сумі 10 000 грн, за процентами в сумі 10 334,67 грн та суми прострочених платежів за комісією в розмірі 465,33 грн, суд першої інстанції вважав доведеними обставини укладення між відповідачем та позивачем кредитного договору, зміст якого підтверджує узгодження умов кредитного договору щодо розміру та порядку повернення тіла кредиту, а також щодо розміру та порядку сплати процентів, їх виду, комісії за надання кредиту, та обставини отримання відповідачем коштів за ним.
Стягуючи з відповідача проценти за користування кредитом у сумі 10 334,67 грн, суд першої інстанції виснував, що відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 357464-КС-001, позичальнику ОСОБА_1 за період користуванням кредиту було нараховано проценти в розмірі 15087,80 грн, на виконання умов договору відповідач здійснив часткову оплату за Договором, а саме 31.07.2021 року та 14.08.2021 року на загальну суму 4160,00 грн., з яких 3125,33 грн. було зараховано в сплату відсотків за користування кредиту. А відтак заборгованість з врахуванням часткової сплавити складає 10334.67 грн.
Такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Позивачем рішення суду оскаржується в частині зменшення розміру суми процентів за користування кредитом. Рішення суду в частині задоволених позивних вимог ні позивачем, ні відповідачем не оскаржується, а відтак не є предметом апеляційного перегляду. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 17 липня 2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 був укладений Договір № 357464-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатором G9894. 
Відповідно до п. 1 Договору ТОВ «Бізнес Позика» надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. 
Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що строк кредиту 24 тижні, плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,07766643 процентів за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту -1500 грн, термін дії договору до 01.01 2022 року, орієнтована загальна вартість кредиту: 24960 грн.( т. 1 а.с.24-20).
Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов кредитного договору.
Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 , яка позичальником вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 357464-КС-001 позичальника ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 357464-КС-001 на загальну суму 4160,00 грн. 
Станом на 08.08.2025 року за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 25 553,13 грн, з яких: 10 000,00 грн. - прострочені платежі по тілу кредиту; 15087,80 грн. - прострочена заборгованість за процентами та 465,33 грн. - прострочена заборгованість за комісією
Вирішуючи питання законності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, колегія суддів виходить з таких міркувань.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
В силу частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно вимог частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення – невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. 
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).
Оскільки позичальник ОСОБА_1 в повному обсязі у передбачені Кредитним договором терміни та порядку кредитні кошти не повернув суд вважав, що є підстав для стягнення заборгованості.
Задовольняючи позовні вимоги частково, в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитними коштами, що протягом періоду користування кредитом становить загальну суму 13460 грн, а з врахуванням часткової оплати відповідачем коштів становить 10 334,67(13460-3125,33) грн, суд першої інстанції виходив з того, що встановлений сторонами договору розмір процентів за користування кредитними коштами становить 1,07766643%, що складає саме зазначену суму. 
Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції погодитись не може, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права, виходячи з такого.
Матеріалами справи підтверджено, що 17 липня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та фізичною особою ОСОБА_1 , було укладено в електронній формі кредитний договір № 357464-КС-001.
У відповідності до частини 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
На виконання зазначених вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор G-9894 для підписання кредитного договору від 17 липня 2021 року № 357464-КС-001, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів, яким був підписаний кредитний договір та паспорт споживчого кредитування.
Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на наступних умовах: сума кредиту 10 000 грн строк кредитування 24 тижні, дата повернення кредиту 01 січня 2022; процентна ставка за кредитом в день 1,07766643 % фіксована.
У постанові Великої Палати ВС від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 вказала, що відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.
За умовами кредитного договору, що викладеними у пунктах 2,3 Договору, встановлено, що сторонами узгоджено графік повернення кредитних коштів щомісячними платежами, розмір якого складає 2080 грн, з визначенням дати внесення такого платежу. 
Як встановлено матеріалами справи, зокрема, з розрахунку заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_1 узгодженого графіку платежів не дотримався, борг сплатив лише частково (31.07.2021 та 14.08.2021) на суму 4160 грн, з яких 3125,33 проценти за користування кредитом. В подальшому, згідно з графіком платежів відповідач мав зробити плановий платіж 28 серпня 2021 року у розмірі 2800 грн, однак цей платіж та наступні платежі, передбачені графіком, не були сплачені відповідачем, чим порушені зобов`язання, встановлені договором, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту і збільшення загального розміру нарахованих процентів за період користування кредитом, оскільки проценти нараховуються щоденно на фактичний залишок по тілу кредиту.
Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідно до п.2 кредитного договору позивач обґрунтовано нараховував проценти за фіксованою ставкою 1,07766643 на залишок заборгованості по кредиту, що відображено у розрахунку заборгованості.
З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що розмір нарахованих процентів за кредитним договором від 17 липня 2023 року № 357464-КС-001 повністю узгоджується із розрахунком заборгованості долученим позивачем до позовної зави та умовами кредитного договору.
Доказів, які б спростовували правильність наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано.
Тому колегія суддів вважає, що вказаний розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий узгоджується з умовами кредитного договору, з якого вбачається основний борг, нараховані проценти, сума платежу та залишок нарахованих і не сплачених процентів відповідачем, який становить 25553,13 грн.
Крім того, відповідно до вищезазначеного розрахунку штраф відповідачу не нараховувався.
Тож висновки суду першої інстанції щодо невірного нарахування розміру процентів за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, з урахуванням часткової оплати відповідачем суми боргу у розмірі 4160 грн є помилковими, оскільки проценти за користування кредитом визначено відповідно до статей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України умовами кредитного договору.
Рішення суду першої інстанції оскаржувалось ТОВ «Бізнес Позика» тільки в частині розміру процентів за користування кредитними коштами, тому апеляційним судом законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в іншій частині не переглядалась. 
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ТОВ «Бізнес Позика» слід задовольнити, рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2026 року в частині визначення розміру процентів за користування кредитними коштами слід змінити та задовольнити позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами у розмірі 15087,80 грн., виклавши резолютивну частину новій редакції.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України).
За результатами перегляду рішення суду, судом апеляційної інстанції в оскаржуваній частині апеляційну скаргу ТОВ «Бізнес Позика» задоволено, та вимоги позову задоволено в повному обсязі.
Звертаючись да суду з позовом ТОВ «Бізнес Позика» сплатило судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, а за подання апеляційної скарги позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 633. 60 грн.
За такого з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633.60 грн, загалом судовий збір у розмірі 6 056 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.
Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2026 року змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 25 553 грн. 13 коп. заборгованості за договором про надання кредиту № 357464-КС-001 від 17 липня 2021 року, яка складається : 10000 грн заборгованість по тілу кредиту; 15087 грн 80 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 465 грн 33 коп. заборгованість за комісією за видачу кредиту, а також 6 056 грн судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Головуючий     Ж.М. Яворська
Судді    Т.М. Базовкіна 
Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 21 травня 2026 року.