ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м. Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
02.07.2026	Справа № 910/10280/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Джарти В. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (Україна, 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 40; ідентифікаційний код ЄДРПОУ 20782312) 
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (Україна, 03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31; ідентифікаційний код ЄДРПОУ 31650052) 
про стягнення коштів у розмірі 5 294,39 грн, 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2025 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (як до правонаступника Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" ) про стягнення коштів у розмірі 5 294,39 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10280/25, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив, додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень.
Відповідно до наявних в матеріалах справи повідомлень про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи ухвала суду від 22.08.2025 про відкриття провадження у справі була доставлена в електронні кабінети позивача, його представника та відповідача 22.08.2025 після 20:00 та вважається врученою 23.08.2025.
02.09.2025 на виконання вимог ухвали суду від 22.08.2026 надійшла інформація від Моторного (транспортного) страхового бюро України інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо страхового полісу № АО3747572.
12.09.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає про необґрунтованість та відсутність розрахунку заявленої до стягнення суми страхового відшкодування.
14.10.2026 через систему "Електронний суд" позивачем подано відповідь на відзив 
За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.
Одночасно, з огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.
Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

18.08.2020 між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено договір № АМ.158366 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням, зокрема, транспортним засобом марки Renault, державний номер НОМЕР_1 .
16.10.2020 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Renault д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
Відповідно до Постанови Сихівського районного суду м. Львова від 20.11.2020 по справі 464/5854/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
16.10.2020 страхувальник звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку за договором № АМ.158366 від 18.08.2020.
Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Renault, державний номер НОМЕР_1 , визначено на підставі рахунків-фактур № СПД-000753 від 21.10.2020 на суму 21 548,70 грн, виставленого СПД-ФО ОСОБА_3 .
На підставі вищевказаного рахунку-фактури № СПД-000753 від 21.10.2020 позивач визначив розмір страхового відшкодування в сумі 19 147,77 грн відповідно до страхового акту № UA2020101600014/L01/03 від 16.12.2020 із розрахунком до нього.
Дана сума страхового відшкодування в загальному розмірі 19 147,77 грн сплачена позивачем на рахунок СПД-ФО ОСОБА_3 , що підтверджується платіжним дорученням № 50166 від 17.12.2020.
Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП власника транспортного засобу Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_2 на момент скоєння ДТП застрахована Приватним акціонерним товариством «УАСК АСКА», правонаступником якого є відповідач за полісом № АО3747572, який станом на дату ДТП 16.10.2020 був діючим.
У зв`язку з цим, позивач звертався до відповідача з вимогою в порядку суброгації №280/2021 вих. № 1152/р від 15.06.2021).
В свою чергу ПрАТ «УАСК АСКА» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 13 853,38 грн, розрахованого на підставі ремонтної калькуляції № 14607 від 21.09.2021. 
Розмір недоотриманого позивачем від ПрАТ «УАСК АСКА» страхового відшкодування позивача становить 5 294,39 грн.
Відповідно до протоколу № 4-2023 від 06.09.2023 Спільних загальних зборів акціонерів ПрАТ «СК «ВУСО» (код ЄДРПОУ 31650052) та ПрАТ «Українська акціонерна компанія АСКА» (код ЄДРПОУ 13490997) було затверджено зміни до Статуту ПрАТ «СК «ВУСО», до якого здійснюється приєднання, пов`язані із збільшенням статутного капіталу ПрАТ «СК «ВУСО» з урахуванням результатів розміщення (обміну) акцій, приведенням Статуту ПрАТ «СК «ВУСО» у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 27.07.2022 № 2465-ІХ, шляхом затвердження Статуту ПрАТ «СК «ВУСО» у новій редакції, а також внести актуальні відомості щодо розміру статутного ПрАТ «СК «ВУСО» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Усі дії, пов`язані із державною реєстрацією Статуту ПрАТ «СК «ВУСО» у новій редакції доручити Голові Правління ПрАТ «СК «ВУСО» із правом передоручення. Уповноважити головуючого та секретаря Спільних загальних зборів ПрАТ «СК «ВУСО» та ПрАТ «УАСК АСКА» підписати від імені акціонерів ПрАТ «СК «ВУСО».
Відтак, відповідач - ПрАТ «СК «ВУСО» є правонаступником ПрАТ «УАСК АСКА».З огляду на вище зазначені обставини позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача як правонаступника ПрАТ «УАСК АСКА» 5 294,39 грн недоотриманого страхового відшкодування.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.
Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.
Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.
Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу № АО3747572 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.
Суд критично оцінює твердження відповідача про відсутність детального розрахунку суми виплаченого страхового відшкодування з огляду на встановлену пунктом 6 Договору № АМ.158366 безумовну франшизу в розмірі 0,5% страхової суми, що становить 2 400,93 грн.
Приймаючи до уваги вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Renault, державний номер НОМЕР_1 , згідно з рахунками-фактури № СПД-000753 від 21.10.2020 на суму 21 548,70 грн, а також розмір встановлений договором № АМ.158366 франшизи, суд дійшов висновку про обґрунтованість визначеного позивачем розміру заподіяної шкоди в сумі 19 147,77 грн.
Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування».
Відповідно до даних полісу № АО3747572 розмір франшизи становить 0 грн, що вирахуваний позивачем із заявленої до стягнення суми страхового відшкодування.
Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29). Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.
З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, наведенні норми та беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 73-80, 86, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ УКРАЇНА" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення коштів у розмірі 5 294,39 грн задовольнити повністю.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (Україна, 03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31; ідентифікаційний код ЄДРПОУ 31650052) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ УКРАЇНА" (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 40; ідентифікаційний код 20782312) 5 294,39 грн суми страхового відшкодування, а також 2 422,40 грн судового збору.
3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.
Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ   ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ