Справа № 151/15/26 
Провадження № 33/801/430/2026
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Токарчук Л. Г.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці  ОСОБА_1  – адвокатки Сінкевич Л. О. на постанову судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 26 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 а до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 770506 від 02 січня 2026 року 26 травня 2025 року о 09 год 43 хв. по вул. Героїв Майдану, 64 в с-щі Чечельник Гайсинського району Вінницької області на а/д Р-33, 194 км. 500 м. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford», державний номерний знак  НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, зокрема здійснюючи поворот ліворуч з крайньої правої смуги, не переконався в безпеці свого маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).
Постановою судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 26 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП); провадження у справі закрито на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого статтею 38 цього Кодексу.
Захисниця  ОСОБА_1  – адвокатка Сінкевич Л. О. подала апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просила постанову судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 26 березня 2026 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пунктів 1, 7, 8 статті 247 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відносно ОСОБА_1 вже розглядалася справа № 151/435/25 за тим самим фактом дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), провадження в якій було закрито постановою від 25 вересня 2025 року, що набрала законної сили. Протокол серії ААД № 770506 від 02 січня 2026 року за своєю суттю дублює раніше розглянутий судом протокол.
Крім того вказувала, що у схемі ДТП відсутні відомості про гальмівний шлях, напрямок руху транспортних засобів, а також дані про уламки та осипання ґрунту, що є порушенням вимог наказу МВС № 1395. У матеріалах справи відсутні відомості про показання технічних приладів щодо швидкості руху або показів одометрів автомобілів. Свідчення потерпілого ОСОБА_2 та свідка є недостовірними, тому що вони неодноразово змінювалися щодо факту гальмування перед зіткненням. Відеозаписи з нагрудних камер поліцейських зафіксували наявність колій від коліс на ґрунтовому покритті та велику кількість уламків на дорозі, які не були належним чином відображені в протоколі та схемі ДТП. Також зазначала, що картина ДТП була порушена через переміщення уламків третіми особами, що унеможливило встановлення дійсних обставин справи.
Також адвокатка Сінкевич Л. О. наголошувала, що при закритті провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП суд позбавлений можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність у діях особи вини чи ознак адміністративного проступку. Отже за відсутності належних та допустимих доказів та згідно з принципом тлумачення всіх сумнівів на користь особи, склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не доведений.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно з статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що 26 травня 2025 року о 09 год 43 хв. по вул. Героїв Майдану, 64 в с-щі Чечельник Гайсинського району Вінницької області на а/д Р-33, 194 км. 500 м. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford», державний номерний знак  НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, зокрема здійснюючи поворот ліворуч з крайньої правої смуги, не переконався в безпеці свого маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив вимоги пункту 10.1 ПДР.
11 листопада 2026 року за цим фактом розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 12025020100002355. 
Постановою слідчого СВ відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Ветушинського В. І. від 24 листопада 2025 року кримінальне провадження № 12025020100002355, заведене 11 листопада 2025 року, закрито, у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України. 
02 січня 2026 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 770506 за статтею 124 КУпАП.
Постановою судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 26 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП; провадження у справі закрито на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого статтею 38 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:
1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;
2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;
3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;
4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;
5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;
6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;
7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;
8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;
9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
З правового аналізу пункту сьомого статті 247 КУпАП вбачається, що застосування цієї норми можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП – через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16 та від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18.
Разом з тим за змістом частини першої статті 38 КУпАП закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, спливу встановленого законом строку.
Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
У контексті КУпАП Верховний Суд у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 308/8763/15-а зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається зі сплином часу.
Як зазначалося вище пунктом 7 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.
Крім того логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.
Вирішення питання щодо наявності чи відсутності вини в разі спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи згідно з частиною другою статті 38 КУпАП свідчитиме про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже установивши, що на момент розгляду справи закінчився установлений статтею 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення суддя суду першої інстанції не міг зазначати у резолютивній частині постанови про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.
Керуючись статтями 38, 247, 294 КУпАП, 

постановив:

Апеляційну скаргу захисниці  ОСОБА_1  – адвокатки Сінкевич Л. О. задовольнити частково.
Постанову судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 26 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, змінити, виключити з резолютивної частини постанови посилання на визнання винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В іншій частині постанову залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:          О. С. Панасюк