Провадження №2/760/629/26
Справа №760/10721/25

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026          м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі: 
головуючого судді     Застрожнікової К.С.,
при секретарі судового засідання   Кравченко А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Шестаков Віталій Юрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія ДІЯ-АКТИВ», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович про стягнення безпідставно отриманих коштів,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про стягнення безпідставно отриманих коштів, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 27 201,40 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в межах виконавчого провадження приватним виконавцем здійснено заходи примусового виконання на підставі виконавчого напису №41596. Загальна сума стягнута в межах виконавчого провадження складає 27 201,40 грн. Так, рішенням Солом`янського районного суду міста Києва по справі №760/1794/22 виконавчий напис нотаріуса було визнано таким, що не підлягає виконанню. Отже, стягнуті кошти з позивача на користь відповідача в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 у сумі 27 201,40 грн., є такими, що набуті відповідачем протиправно та безпідставно, тому підлягають поверненню власнику.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2025 року визначено головуючого суддю Застрожнікову К.С.
02.05.2025 ухвалою суду по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.
17.02.2026 року до суду повернувся конверт від відповідача з відміткою «адресат відсутній».
Відповідно до відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.05.2026, місцезнаходження відповідача ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ» за адресою: 03035, м. Київ, вул. Сурикова, буд.3.
Також, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали від 02.05.2025 у справі було направлено до електронного кабінету відповідача, про що в матеріалах справи міститься відповідна довідка.
Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами третім особам направлено рекомендованими листами з рекомендованим повідомленням.
Пояснення чи заперечення з приводу позовних вимог від третіх осіб у справі не надходили.
Відповідно до ч. 5 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши позовну заяву та додані до неї докази, суд дійшов до наступних висновків, та судом були встановлені наступні обставини. 
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 22.07.2024 року у справі №760/1794/25 задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ» шляхом визнання виконавчого напису №41596 від 26.11.2021 року, таким, що не підлягає виконанню.
Дане рішення набрало законної сили 22.08.2024 року.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В свою чергу, 11.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого напису № 41596 від 26.11.2021 року.
Згідно відповіді на запит в межах ВП № НОМЕР_2 від 11.02.2022 року № 14136, яка видана позивачу приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем, з позивача було стягнуто 27 201,40 грн. на користь «Юридична компанія «Дія-Актив».
Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст.1212 ЦК України, на яку правомірно посилається позивач, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Із аналізу ст.1212 ЦК України, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності таких умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Суд вважає, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Позивачем, як передбачено ст.444 ЦПК України, до позову долучено документи, які підтверджують те, що суму, списано із заробітної плати позивача на підставі постанови приватного виконавця.
Відповідно до ч.1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Враховуючи, що Солом`янським районним судом міста Києва від 22.07.2024 року виконавчий напис приватного нотаріуса №41596 від 26.11.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню, а відповідачем не наведено доводів та не надано жодних доказів на підтвердження існування інших зобов`язань з позивачем, як на підставу отримання ним грошових коштів, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Таким чином, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму судового збору за подання позову в розмірі 1 211,20 гривень.
Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 11000 грн., на підтвердження чого до суду подані копії договору про надання правничої допомоги №14/04-25, платіжної інструкції №ТТ79-4434-0АМ4-М189 від 14.04.2025, платіжної інструкції №Н3В7-1Е4Е-М7НН-НСХА від 15.04.2025, акту від 16.04.2025 до договору про надання правничої допомоги №14/04-25 від 14.04.2025 р.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У цій справі представник відповідача не заявляв клопотання про зменшення судових витрат.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на правничу допомогу у сумі 11100 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 77-82, 89, 141, 263, 265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов, - задовольнити. 

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошті в сумі 27 201 (двадцять сім тисяч двісті одну) грн. 40 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211 грн. 20 коп., та витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 11 100 грн.

Інформація про сторони провадження: 
Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» (адреса: 03035, м. Київ, вул. Сурикова 3, код ЄДРПОУ 43024915).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.05.2026

Суддя           К.С.Застрожнікова