ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року	 м. Ужгород	 № 260/431/26 	

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Плеханової З.Б. розглянувши у письмовому проваджені заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльністю протиправною і зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

19 травня 2026 року від представника позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення, у якій останній просить суд ухвалити додаткове рішення щодо першої та другої позовної вимоги.

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення по суті, суд враховує наступне.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльністю протиправною і зобов`язання вчинити дії – задоволено частково:

« - Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку та виплати військовослужбовцю ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, щомісячної премії, матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення за період з 02.03.2022 року до 04.08.2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року.

- Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити військовослужбовцю ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, щомісячної премії, матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення за період з 02.03.2022 року до 04.08.2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, відповідно до Постанови №704 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року та з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.»

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд звертає увагу, що зазначений перелік є вичерпним.
У постанові Пленуму ВАСУ «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року №7 зазначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Отже, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, яким закінчено судовий розгляд в суді першої інстанції, внаслідок чого залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі, з приводу яких досліджувалися докази.

Разом з тим, судом не вирішено позовну вимогу в частині визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку та виплати грошового забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_1 за період з 02.03.2022 року до 04.08.2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, відповідно до Постанови №704, з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_1 за період з 02.03.2022 року до 04.08.2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, відповідно до Постанови №704, з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року з урахуванням раніше виплачених сум.

Вирішуючи по суті позовну вищенаведену вимогу суд керується наступними мотивами.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 02.03.2022 року до 04.08.2022 року.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2022 року №50 ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду командира 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04 серпня 2022 року №208, ОСОБА_1 був звільнений із займаних посад і призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України на посаду інструктора відділення підготовки загальновійськових підрозділів відділу підготовки загальновійськових та танкових підрозділів навчального центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_2 Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

22.12.2025 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою, у якому просив:
- Здійснити з 02 березня 2022 року по 04 серпня 2022 року перерахунок і виплату грошового забезпечення, відповідно до Постанови №704, 3 урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2022 року, для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням раніше виплачених сум;
- Здійснити з 02 березня 2022 року по 04 серпня 2022 року перерахунок і виплату надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важких завдань, щомісячної премії з урахуванням раніше виплачених сум, оскільки розрахунок таких видів грошового забезпечення залежить від розрахунку посадового окладу та окладу за військове звання з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2022 року,
- Здійснити з 02 березня 2022 року по 04 серпня 2022 року перерахунок і виплату індексації з урахуванням раніше виплачених сум;
Здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням перерахованих основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за весь період проходження військової служби.
- Надати відповідь у строк, передбачений Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" на поштову адресу для листування: 79070, м. Львів, a/c 7392.
Відповідач у відповідь на вказану заяву, надав представнику позивача відповідь від 31.12.2025 року №138/53/6159, зазначивши наступне:
« що постанова Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі — Постанова № 704) є нормативно-правовим актом, яким Кабінет Міністрів України, відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII, встановив види та розміри грошового забезпечення військовослужбовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі — Постанова №103) до Постанови № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 викладено у новій редакції, а саме: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Сама Постанова №704 в редакції Постанови № 103, станом на сьогодні є чинною, тому підлягає застосуванню, так як іншої не існує, а попередня не може бути відновлена судом. Враховуючи викладене, підстави для перерахунку та доплати лейтенанту ОСОБА_2 грошового забезпечення відсутні.
Відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (із змінами), в місяці, в якому відбувається підвищення тарифних ставок (окладів), індекс споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів населення провадиться, якщо величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації - 103 %.
Ураховуючи, що в березні 2018 року у військовослужбовців посадові оклади збільшилися, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розраховується з квітня 2018 року (місяця, наступного за місяцем, в якому відбувається підвищення посадових окладів).
Відповідно до офіційних даних, що містяться на веб-сайті Державної служби статистики України, лише у жовтні 2018 року було перевищено поріг індексації у 103%. Вказані відсоткові показники індексу інфляції за жовтень 2018 року були опубліковані у листопаді 2018 року. Тому, враховуючи положення пункту 1-1 Порядку № 1078, індексацію грошового забезпечення слід проводити з 01 грудня 2018 року, як першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Право військовослужбовців на індексацію грошового забезпечення настає у грудні 2018 року за індексом 3,7%. Індексації підлягають грошові доходи в межах прожиткового мінімуму, який у грудні 2018 року становив 1921 грн. Сума індексації в грудні становить 71 грн. 08 коп.
Враховуючи викладене, військова частина НОМЕР_1 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення діяла на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством. На підтвердження викладеного надаємо довідку про суму індексації згідно постанови КМУ від 17.07.2003 №1078, яка виплачена лейтенанту ОСОБА_2 за період з 02.03.2022 року по 04.08.2022 року.».

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704) в первинній редакції було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
З 01.03.2018 року п.4 Постанови №704 було викладено у редакції п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103), а саме:
Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин пункт 4 Постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018".
Пунктом 4 Постанови № 704 було визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Однак, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 було скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".
Отже, з 29.01.2020, тобто з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18, пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 втратив чинність та була відновлена дія п.4 постанови КМ України № 704 у первісній редакції, тобто в редакції, що передбачає визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Приписами ч.2 ст.265 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними. Предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним.
Суд наголошує на неможливості виконання положення нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним та таким, що прийнятий поза межами повноважень, не в порядку та спосіб, що передбачені законом.
Враховуючи викладене, оскільки зміни внесені постановою №103, зокрема, до п.4 Постанови №704 були визнані у судовому порядку нечинними, з 29.01.2020 діє редакція п.4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін, в якій передбачено, що:
- для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, а прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, але з гарантією того, що такий показник прожиткового мінімуму повинен становити не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що з 29.01.2020 року знов почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Проте, згідно пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2017, установлено, що після набрання чинності цим законом мінімальна заробітна плата не застосовуються як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Зазначена позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.12.2019 р. по справі №240/4946/18, Верховного Суду, викладеним у постановах від 18.02.2021 р. у справі №200/3775/20-а, від 11.02.2021 р. у справі №200/3757/20-а, а також зазначений правовий висновок підтриманий Верховним Судом у ряді інших постанов, зокрема, від 10.01.2023 у справі № 120/8682/21-а, від 15.02.2023 у справі № 120/6288/21-а, від 27.02.2023 у справі № 640/11131/21, від 22.03.2023 у справі №340/10333/21, від 27.03.2023 у справі №280/11480/21 та у справі № 380/19884/21 від14 лютого 2024 року.
Відтак, під час розв`язання колізії між нормами п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 р. №1774-VІІІ та п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704 у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.
При цьому, з 29.01.2020 р. була відновлена дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018 р.
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що відповідач застосовуючи при нарахуванні позивачу грошового забезпечення за період з 02 березня 2022 року по 04 серпня 2022 року такої розрахункової величини як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, діяв протиправно.
Таким чином, відповідачем протиправно не здійснено перерахунок та виплату грошового забезпечення, нарахованого та виплаченого у зв`язку із проходженням військової служби, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного (2022) року.
У зв`язку з вищевикладеним, слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з 02.03.2022 року до 04.08.2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, відповідно до Постанови №704, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року та з урахуванням раніше виплачених сум.

Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Ухвалити додаткове судове рішення по справі №260/431/26, яким:

- Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку та виплати грошового забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_1 за період з 02.03.2022 року до 04.08.2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, відповідно до Постанови №704, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року.

- Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_1 за період з 02.03.2022 року до 04.08.2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, відповідно до Постанови №704 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

Суддя 	З.Б.Плеханова