Дата документу 12.05.2026
Справа № 334/10687/25
Провадження № 2/334/1098/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
12 травня 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі 
судді Бредіхіна Ю.Ю.,
за участю секретаря Іванової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,
установив:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Позивач звернувся із позовом до відповідача із вимогою про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування своїх вимог вказала про те, що 13 березня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.03.2013 року, актовий запис про шлюб № 76. Внаслідок укладення шлюбу, призвіще « ОСОБА_5 », змінено позивачем на прізвище « ОСОБА_6 ». 
В шлюбі у сторін народилася спільна дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 видане 04.04.2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис про народження № 351. 
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2018 року у цивільній справі №334/3419/18, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 21.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Рішення суду набрало законної сили 17.07.2018 року. 
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2018 року у цивільній справі № 334/3420/18, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано. Рішення суду набрало законної сили 06.11.2018 року. 
Починаючи з 2015 року, сторонами фактично припинено шлюбні відносини та батько ОСОБА_7 проживає окремо від сім`ї, останнє відоме місце проживання відповідача - АДРЕСА_1 . Участі у вихованні свого неповнолітнього сина відповідач не приймає. 
05.12.2020 року, позивачка уклала шлюб з ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , видане 05.12.2020 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). 
Починаючи з 2015 року та по день звернення до суду, ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 . З 2015 року та по сьогоднішній день саме мати повністю опікується сином та утримує його.
Отже, враховуючи вищевикладене, вважає, що є всі підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, а саме: протягом останніх 10-ти років, його батько не надавав і не надає по цей час ніякої матеріальної допомоги на утримання сина, не сплачує аліменти за рішенням суду, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Син не отримує від батька жодного подарунку на день народження тощо

Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою суду від 19.01.2026 року відкрито провадження у справі у загальному порядку, призначено підготовче засідання у справі, зобов`язано орган опіки та піклування скласти висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.
Ухвалою суду від 13.04.2026 року закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань з цього приводу суду не надав.
Частиною восьмою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.
13.03.2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом шлюб серії НОМЕР_1 від 13.03.2013 року, актовий запис № 76. 
У шлюбі у сторін народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 04.04.2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 351.
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2018 року у цивільній справі № 334/3420/18, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано. Рішення суду набрало законної сили 06.11.2018 року. 
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2018 року у цивільній справі №334/3419/18, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 21.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Рішення суду набрало законної сили 17.07.2018 року. 
Відповідно до довідки від 12.12.2025 № 99/29.22-49, яка видана Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що мати дитини, ОСОБА_1 , не отримувала аліменти з моменту відкриття виконавчого провадження у період з 20.07.2018 по 01.12.2025, згідно виконавчого листа № 334/3419/18, який видано 17.07.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.05.2018 року і до повноліття. Згідно із розрахунком заборгованості борг за аліментами становить 304 237,14 грн. 
Згідно із довідкою від 12.12.2025 № 11-12/752, виданою Комунальним закладом «Запорізька спеціалізована школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів «Козацький ліцей» Запорізької обласної ради, батько учня 7-В класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , контакту зі школою не підтримує, із вчителями/класним керівником/ виховатилем не спілкується, батьківські збори не відвідує, успішністю сина не цікавиться. На виклики до школи приходить тільки мати.
Відповідно до довідки КНП «Правобережний центр первинної медико-санітарної допомоги» ЗМР від 17.12.2025 № К-0008, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має укладену декларацію з лікарем-педіатром ОСОБА_9 . Дитина на диспанцерному обліку не знаходиться, щеплена за віком. До Центру на прийоми до лікаря-педіатра для проведення щеплень, здачі лабораторних аналізів та періодичних профілактичних оглядів з дитиною звертається мати ОСОБА_1 . В разі хвороби хлопчика рекомендації лікар-педіатра мати виконує в повному обсязі. Батько ОСОБА_2 на прийоми до лікаря-педіатра з дитиною жодного разу не звертався, станом його здоров`я не цікавився;
Згідно із довідкою вихователя ДНЗ «Горобинонька» ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , відвідував дошкільний навчальний заклад у період з 2015 року по 2017 рік. За час перебування у закладі, дитина регулярно відвідувала заняття, брала участь у навчально-виховному процесі, соціально-побутових та ігрових закладах. Батько дитини в зазначений період не брав участі в житті та вихованні дитини, не відвідував заходи, організовані закладом, не контактував з вихователями (так, як взагалі не з`являвся) щодо розвитку чи потреб дитини.
Відповідно до довідки спортивного клубу «СКІФ - ФАЙТ», дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує тренування з ушу з початку 2025 року по даний час. За весь період відвідування занять батько дитини, ОСОБА_2 , на тренуваннях не з`являвся, участі в житті спортивної секції та тренувальному процесі не брав, із трненером не контактував. Будь-якої допомоги, підтримки або зацікавленості тренувальним процесом з боку батька не спостерігалось. На всі організаційні питання, супровід дитини на тренування та участь у змаганнях реагує та відповідає мати дитини, ОСОБА_1 ;
У відповідності до висновку органу опіки та піклування від 03.04.2026 року №17.01/01-27/278 «Фактично батько самоусунувся від виконання своїх обов`язків, а саме: не відвідує дитину, не цікавиться його життям та розвитком, не забезпечує необхідне харчування, медичним доглядом, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення в дуже важливий для формування сина особистості вік; не надає дитини доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі і не може бути для дитини прикладом та авторитетом; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умови для отримання освіти. Відповідач не розуміє батьківського обов`язку, не виявляє ніяких батьківських почуттів, не займається вихованням та утриманням сина, не замислюється про долю та його майбутнє. 
Оскільки комісія діє на засадах верховенства прав дитини та з урахуванням його найкращих інтересів, орган опіки та піклування дійшов висновку, беручи до уваги, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, права та інтереси якого повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту його прав та інтересів, вважати за доцільне позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
За змістом показів свідка ОСОБА_11 , який є кумом ОСОБА_1 , ОСОБА_12 вже тривалий час не спілкується із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , не відвідує їх на свята, не приїжджає в гості до дитини. За останні десять років свідку відомо лише про один випадок, коли ОСОБА_2 проводив відпустку із ОСОБА_14 . 
Свідок ОСОБА_15 , який також є кумом ОСОБА_1 , надав у судовому засіданні аналогічні покази. 
Сам ОСОБА_3 у судовому засіданні, яке відбулось 08.05.2026 року, пояснив суду, що батько не вітає його із днем народження, не дарує подарунків, не цікавиться його успіхами у спорті, що особливо образливо для нього, вони не спілкуються ані телефоном, ані в соціальних мережах. Востаннє він бачив батька вже дуже давно.
ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Вимогами ч. 1 ст. 164 СК України унормовано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно із п. 16 названої постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Частиною восьмою статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.
Положеннями статті 166 СК України унормовано, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідач не підтримує зв`язок з позивачем та дитиною. Про сина він не піклується, його життям не цікавиться та не виявляє такого бажання, матеріально не забезпечує, засобами зв`язку не зв`язується, до органів опіки та піклування з приводу встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні не звертався.
Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись статями 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
вирішив:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін